PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo: 2012/KH/1/1/007                                                     Bratislava 13. februára 2012

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž, v správnom konaní č. 0016/ODOS/2011 začatom dňa 18. júla 2011 z vlastného podnetu podľa § 25 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov  vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž v zmysle § 4 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov v trvaní najskôr od 5. mája 2010 spočívajúceho v konaní Slovenskej advokátskej komory v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 a vo veci možného uloženia pokuty za spáchanie správneho deliktu podľa § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, ktorého účastníčkou bola Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141, ktorú v konaní zastupuje Mgr. Marek Benedik, advokát, so sídlom Rudnayovo nám. 1, 811 01 Bratislava, podľa § 2 ods. 3, § 22 ods. 1 písm. b) a d) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov a čl. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže ustanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Ú. v.  ES L 1, 4.1.2003).takto

r o z h o d o l :

I.

Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 v Bratislave konferenciou advokátov, ktorá je orgánom účastníka konania Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141, v časti ustanovenia § 38 ods. 1, ktoré znie:  

„Advokát a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb s uvedením nasledujúcich skutočností:
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.“

je rozhodnutím združenia podnikateľov, ktoré môže mať za následok obmedzenie súťaže na relevantnom trhu poskytovania právnych služieb v rámci výkonu advokácie na území Slovenskej republiky a ktoré môže mať vplyv na obchod medzi členským štátmi,

a preto je v tejto časti podľa § 4 ods. 1, § 4 ods. 2 písm. c) a § 4 ods. 4 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov  a podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v období od 5. mája 2010 do 18. júna 2010 vrátane zakázaný.

II.

Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 v Bratislave konferenciou advokátov, ktorá je orgánom účastníka konania Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141, v časti ustanovenia § 38 ods. 1, ktoré znie:  

„Advokát a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb s uvedením nasledujúcich skutočností:
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.“

je rozhodnutím združenia podnikateľov, ktoré môže mať za následok obmedzenie súťaže na relevantnom trhu poskytovania právnych služieb v rámci výkonu advokácie na území Slovenskej republiky a ktoré môže mať vplyv na obchod medzi členským štátmi, 

a preto je v tejto časti podľa § 4 ods. 1, § 4 ods. 2 písm. c) a § 4 ods. 4 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov  a podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v období od 19. júna 2010 do 31. októbra 2011 vrátane zakázaný.

III.

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podľa § 22 ods. 1 písm. b) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov a podľa čl. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže ustanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003)

účastníkovi konania Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141,

ukladá zdržať sa uplatňovania § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 odo dňa právoplatnosti tohto rozhodnutia a 

nariaďuje odstrániť protiprávny stav tým, že do troch mesiacov odo dňa právoplatnosti tohto rozhodnutia v súlade s vnútornými predpismi Slovenskej advokátskej komory a všeobecne záväznými predpismi zabezpečí, aby účinný advokátsky poriadok a ani iný predpis Slovenskej advokátskej komory neobsahoval ustanovenie, ktoré by obsahovo zodpovedalo § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010.

IV.

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podľa § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov v spojení s § 2 ods. 3 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov a s čl. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže ustanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003)

za spáchanie správneho deliktu, ktorého sa Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141 dopustila porušením zákazu podľa § 4 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov  konaním uvedeným v bode I a II výrokovej časti tohto rozhodnutia v období od 4. mája 2010 do 31. októbra 2011,

a za spáchanie správneho deliktu, ktorého sa Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141 dopustila porušením zákazu podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o Fungovaní Európskej únie  konaním uvedeným v bode I a II výrokovej časti tohto rozhodnutia v období od 4. mája 2010 do 31. októbra 2011

ukladá účastníkovi konania Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141,

súhrnnú pokutu vo výške 930 eur, slovom deväťsto tridsať  eur.

Pokutu je Slovenská advokátska komora, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141, povinná uhradiť do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia na účet Protimonopolného úradu Slovenskej republiky vedený v Štátnej pokladnici Bratislava č. 7000060793, 8180 ŠP, KS 1118, VS 201111xxx.   

Odôvodnenie:

(A) Priebeh správneho konania

(1)	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky (ďalej len „úrad“), odbor dohôd obmedzujúcich súťaž,  začal dňa 18. júla 2011 z vlastného podnetu v zmysle § 25 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) správne konanie číslo 0016/ODOS/2011 vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž v zmysle § 4 ods. 1 zákona a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov v trvaní najskôr od 5. mája 2010 spočívajúceho v konaní Slovenskej advokátskej komory v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 a vo veci možného uloženia pokuty za spáchanie správneho deliktu podľa § 38 ods. 1 zákona.

(2)	Úrad začal uvedené konanie na základe výsledkov prešetrovania na relevantnom trhu podľa § 22 ods. 1 písm. a) zákona, na základe ktorého  nadobudol podozrenie, že mohlo prísť k uzatvoreniu dohody obmedzujúcej súťaž v zmysle § 4 ods. 1 zákona a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov v trvaní najskôr od 5. mája 2010 spočívajúceho v konaní Slovenskej advokátskej komory, so sídlom Kolárska 4, 813 42 Bratislava, IČO: 30795141, (ďalej len „komora“) v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010. Komoru v konaní zastupuje Mgr. Marek Benedik, advokát, so sídlom Rudnayovo nám. 1, 811 01 Bratislava (plná moc zo dňa 8. decembra 2011, doplnená 15. decembra 2011).

(3)	Keďže predmetom správneho konania je posúdenie možného protiprávneho konania komory spočívajúceho v rozhodnutí združenia podnikateľov, úrad určil komoru podľa § 25 ods. 3 písm. a) zákona ako jediného účastníka konania.

(4)	Začatie správneho konania bolo oznámené účastníkovi listom č. 2707/PMÚ SR/2011 z 13. júla 2011, ktorý bol doručený dňa 18. júla 2011.

(5)	Dňa 16. augusta  2011 sa do sídla úradu dobrovoľne a z vlastného podnetu dostavili JUDr. Tomáš Borec, predseda komory a JUDr. Andrej Popovec, tajomník komory. JUDr. Tomáš Borec vyslovil vôľu komory zmeniť predpisy komory tak, aby boli odstránené protisúťažné ustanovenia, avšak podľa jeho vyjadrenia môže Advokátsky poriadok zmeniť až konferencia advokátov v roku 2013.

(6)	Dňa 29. septembra 2011 bol úradu doručený list komory zo dňa 26. septembra 2011, ku ktorému bol priložený list predsedu revíznej komisie komory JUDr. Milana Galandu zo dňa 26. septembra 2011 adresovaný predsedovi komory, v ktorom ho informuje, že revízna komisia komory prijala dňa 9. septembra 2011 uznesenie s nasledujúcim textom, cit.: „RK SAK nebude podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania proti advokátom, ktorých konanie by mohlo byť v rozpore s § 38 advokátskeho poriadku. Revízna komisia poveruje predsedu RK SAK informovať o tomto uznesení predsedu SAK.“
.
(7)	Úrad dňa 2. decembra 2011 zaslal podľa § 33 zákona účastníkovi konania výzvu pred vydaním rozhodnutia, v ktorej podal účastníkovi konania informáciu o záveroch prešetrovania, ku ktorým úrad na základe jemu dostupných informácií dospel a vyzval účastníka konania, aby sa vyjadril k podkladu rozhodnutia, spôsobe jeho zistenia, prípadne aby navrhol doplnenie dokazovania. Výzva pred vydaním rozhodnutia bola účastníkovi konania doručená  dňa 5. decembra 2011 a účastník konania sa vyjadril k skutočnostiam v nej uvedených v lehote stanovenej úradom vo vyjadrení z 19.12.2011 (doručené 19.12.2011).

(8)	Účastník konania vo svojom vyjadrení z 19.12.2011 navrhol zastaviť správne konanie podľa § 30 ods. 1 písm. h) a i) zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov (ďalej len „správny poriadok“).

(B) Právny rámec

(9)	Podľa § 14 ods. 1 zákona je úrad ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky na ochranu a podporu hospodárskej súťaže.

(10)	Podľa § 22 ods. 1 písm. b) zákona úrad vydáva rozhodnutie o tom, že konanie alebo činnosť podnikateľa je zakázaná podľa tohto zákona alebo podľa ustanovení osobitného predpisu; rozhoduje o uložení povinnosti zdržať sa takéhoto konania a o povinnosti odstrániť protiprávny stav.

(11)	Podľa § 2 ods. 3 zákona sa ustanovenia § 22 až 40 vzťahujú aj na postup úradu, keď úrad posudzuje činnosti a konania podnikateľov na základe osobitného predpisu [Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže ustanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Ú. v.  ES L 001, 4/1/2003)].

(12)	Podľa § 3 ods. 1 zákona obmedzovanie súťaže je každé obmedzenie voľnosti konania podnikateľa na relevantnom trhu, najmä vylučovanie existujúcich alebo možných súťažných aktivít, skutočné alebo možné zníženie rozsahu konkurenčnej aktivity alebo skresľovanie konkurenčných podmienok.

(13)	Podľa § 3 ods. 2 zákona podnikateľ na účely tohto zákona je podnikateľ podľa osobitného predpisu, 2) ďalej fyzická osoba a právnická osoba, ich združenia a združenia týchto združení, ak ide o ich činnosti a konania, ktoré súvisia alebo môžu súvisieť so súťažou bez ohľadu na to, či tieto činnosti a konania sú alebo nie sú zamerané na dosahovanie zisku.

(14)	Podľa § 4 ods. 1 zákona dohoda a zosúladený postup podnikateľov, ako aj rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré majú za cieľ alebo môžu mať za následok obmedzovanie súťaže (ďalej len „dohoda obmedzujúca súťaž“), sú zakázané, ak tento zákon neustanovuje inak.
(15)	Podľa § 4 ods. 2 písm. c) zákona rozhodnutie združenia podnikateľov je právny akt orgánu združenia, ako aj odporúčanie orgánu združenia.

(16)	Podľa § 4 ods. 4 zákona ak sa dôvod zákazu vzťahuje len na časť dohody podnikateľov alebo rozhodnutia združenia podnikateľov, je zakázaná len táto časť, ak z obsahu tejto dohody alebo z obsahu tohto rozhodnutia združenia vyplýva, že ju možno oddeliť od ostatného obsahu.

(17)	Podľa § 6 ods. 1 zákona zákaz podľa § 4 sa nevzťahuje na dohodu obmedzujúcu súťaž, ak spoločný podiel účastníkov dohody obmedzujúcej súťaž alebo podiel ani jedného z nich nepresiahne 10 % celkového podielu tovarov na relevantnom trhu v Slovenskej republike, okrem
a) dohôd obmedzujúcich súťaž uvedených v § 4 ods. 3 písm. a) až c) alebo
b) obmedzovania súťaže kumulatívnym účinkom dohôd obmedzujúcich súťaž, ktoré obsahujú obdobný druh obmedzení súťaže a ktoré vedú k obdobným účinkom na relevantnom trhu, a ich spoločný podiel presahuje 10 % celkového podielu tovarov na relevantnom trhu.

(18)	Podľa § 6 ods. 1 zákona zákaz podľa § 4 sa nevzťahuje na dohodu obmedzujúcu súťaž, ktorá súčasne
a) prispieva k zlepšeniu výroby alebo distribúcie tovaru alebo k podpore technického alebo hospodárskeho rozvoja, 
b) poskytuje spotrebiteľom primeranú časť prospechu, ktorý z toho vyplýva, 
c) neukladá účastníkom dohody obmedzujúcej súťaž také obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné na dosiahnutie cieľov dohody,
d) neumožňuje účastníkom dohody obmedzujúcej súťaž vylúčiť súťaž vo vzťahu k podstatnej časti dotknutého tovaru na relevantnom trhu.

(19)	Podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nasledujúce sa zakazuje ako nezlučiteľné s vnútorným trhom: všetky dohody medzi podnikateľmi, rozhodnutia združení podnikateľov a zosúladené postupy, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktoré majú za cieľ alebo následok vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže v rámci vnútorného trhu, najmä tie, ktoré: 
a) priamo alebo nepriamo určujú nákupné alebo predajné ceny alebo iné obchodné podmienky; 
b) obmedzujú alebo kontrolujú výrobu, odbyt, technický rozvoj alebo investície; 
c) rozdeľujú trhy alebo zdroje zásobovania; 
d) uplatňujú nerovnaké podmienky pri rovnakých plneniach voči ostatným obchodným partnerom, čím ich v hospodárskej súťaži znevýhodňujú; 
e) podmieňujú uzatváranie zmlúv s ostatnými zmluvnými stranami prijatím dodatočných záväzkov, ktoré svojou povahou alebo podľa obchodných zvyklostí nesúvisia s predmetom týchto zmlúv.

(20)	Podľa § 38 ods. 1 zákona úrad za porušenie ustanovení § 4 ods. 1, § 8 ods. 6, § 10 ods. 9, § 25 ods. 5 a § 29 ods. 5 uloží pokutu podnikateľovi do 10 % z obratu podľa § 10 ods. 3 za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie a podnikateľovi, ktorý za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie dosiahol obrat do 330 eur alebo ktorý nemal žiadny obrat, alebo podnikateľovi, ktorého obrat nemožno vyčísliť, pokutu do 330 000 eur.
(21)	Podľa § 10 ods. 3 a 4 zákona obrat na účely tohto zákona je súčet tržieb, výnosov alebo príjmov z predaja tovaru, ku ktorému sa pripočíta finančná pomoc poskytnutá podnikateľovi a finančná pomoc poskytnutá podnikateľovi je každá peňažná pomoc poskytnutá poskytovateľom týkajúca sa činnosti vykonávanej podnikateľom, ktorá sa prejaví v cene jeho tovaru, a podnikateľ je prijímateľom tejto pomoci.

(22)	Podľa § 2 ods. 6 vyhlášky Protimonopolného úradu Slovenskej republiky č. 269/2004 Z.z. obratom združenia je súčet tržieb za predaj tovaru, tržieb za predaj vlastných výrobkov a služieb, prijatých príspevkov, finančnej pomoci podľa § 10 ods. 4 zákona.

(23)	Podľa § 38 ods. 10 zákona úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku trvania porušovania ustanovení tohto zákona, porušovania ustanovení osobitného predpisu alebo porušovania podmienky, povinnosti alebo záväzku uloženého rozhodnutím úradu. Úrad pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy jeho povahu, skutočný dopad na trh a tam, kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné skutočnosti, najmä opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušovania alebo neplnenia dohody obmedzujúcej súťaž v praxi.

(24)	Podľa § 37 ods. 1 zákona ak nie je v tomto zákone ustanovené inak, postupuje sa v konaní na úrade podľa všeobecných predpisov o správnom konaní (správny poriadok).

(25)	Podľa § 25 ods.3 písm. a) zákona účastníkom konania v prípade dohody obmedzujúcej súťaž sú účastníci tejto dohody obmedzujúcej súťaž.

(26)	Podľa § 25 ods. 1 zákona sa konanie začína z vlastného podnetu úradu alebo na návrh účastníka konania. 

(27)	Podľa § 18 ods. 2 správneho poriadku, pokiaľ sa konanie začína na podnet správneho orgánu, je konanie začaté dňom, keď tento orgán urobil voči účastníkovi konania prvý úkon.

(28)	Podľa § 18 ods. 3 správneho poriadku o začatí správneho konania správny orgán upovedomí všetkých známych účastníkov konania.

(29)	Podľa § 33 zákona je úrad povinný vyzvať účastníkov konania pred vydaním rozhodnutia vo veci, aby sa ústne alebo písomne vyjadrili k jeho podkladu a k spôsobu jeho zistenia, prípadne aby navrhli jeho doplnenie, a podať im informáciu o záveroch prešetrovania, ku ktorým úrad na základe jemu dostupných informácií a podkladov dospel.

(30)	 Podľa § 44c ods. 2 zákona konania začaté a neukončené do 31. decembra 2011 sa dokončia podľa ustanovení tohto zákona účinných do 1. januára 2012 okrem konaní o výkone rozhodnutia o uložení penále začatých a neukončených do 31. decembra 2011, ktoré sa zastavia.

(C) Skutkový stav

(C1)  Slovenská advokátska komora

(31)	Komora je zriadená zákonom č. 586/2003 Z.z. o advokácii a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o advokácii“), ustanovením § 66 ods. 1.

(32)	Zákon o advokácii definuje v § 66 ods. 2 komoru ako samosprávnu stavovskú organizáciu, ktorá združuje všetkých advokátov zapísaných v zozname advokátov vedenom komorou a podľa § 66 ods. 3 je komora právnickou osobou. Podľa § 66 ods. 4 sú orgánmi komory:

a)	konferencia advokátov, 
b)	predsedníctvo komory, ktoré má 9 členov a 3 náhradníkov, 
c)	revízna komisia, ktorá má 9 členov a 3 náhradníkov,
d)	disciplinárna komisia, ktorá má 31 členov a 10 náhradníkov.

(33)	Komora podľa § 66 ods. 5 zákona o advokácii v súlade s týmto zákonom vydáva predpisy komory.

(34)	Podľa § 75 ods. 1 zákona o advokácii predpisy komory, uznesenia konferencie advokátov a uznesenia predsedníctva komory prijaté v súlade s týmto zákonom sú pre advokátov, advokátskych koncipientov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a medzinárodných advokátov záväzné.

(35)	Podľa § 30 zákona o advokácii euroadvokát je občan členského štátu Európskej únie alebo iného zmluvného štátu Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ktorý je oprávnený poskytovať právne služby samostatne na základe profesijného označenia uvedeného v prílohe č. 1 zákona o advokácii, hosťujúci euroadvokát je euroadvokát, ktorý poskytuje právne služby na území Slovenskej republiky dočasne alebo príležitostne, usadený euroadvokát je euroadvokát, ktorý poskytuje právne služby na území Slovenskej republiky sústavne a ktorý je zapísaný do zoznamu euroadvokátov vedeného komorou.

(36)	Podľa § 56 zákona o advokácii disciplinárnym previnením advokáta, euroadvokáta, zahraničného advokáta a medzinárodného advokáta alebo advokátskeho koncipienta je zavinené porušenie povinnosti vyplývajúcej zo zákona o advokácii alebo z predpisu komory a za disciplinárne previnenie možno uložiť ako disciplinárne opatrenie:
a) písomné napomenutie, 
b) verejné napomenutie, 
c) peňažnú pokutu až do výšky stonásobku minimálnej mesačnej mzdy ustanovenej osobitným predpisom,
d) pozastavenie výkonu advokácie uložené od šiestich mesiacov do troch rokov, 
e) vyčiarknutie zo zoznamu advokátov, zoznamu advokátskych koncipientov, zoznamu euroadvokátov, zoznamu zahraničných advokátov alebo zoznamu medzinárodných advokátov.

(37)	Podľa § 1 ods. 2 výkon advokácie je zastupovanie klientov v konaní pred súdmi, orgánmi verejnej moci a inými právnymi subjektmi, obhajoba v trestnom konaní, poskytovanie právnych rád, spisovanie listín o právnych úkonoch, spracúvanie právnych rozborov, správa majetku klientov a ďalšie formy právneho poradenstva a právnej pomoci, ak sa vykonáva sústavne a za odmenu (ďalej len „právne služby“).

(C2) Advokátsky poriadok zo dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok zo dňa 19. júna 2010

(38)	Komora predložila listom zo dňa 6. júla 2011 kópiu Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010.

(39)	Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 16. júna 2007 znie: 

„Advokát a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb s uvedením nasledujúcich skutočností:
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.“

(40)	Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010 znie: 

„Advokát a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb s uvedením nasledujúcich skutočností:
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.“

(41)	Podľa § 51 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 16. júna 2007 tento nadobudol účinnosť dňom schválenia.

(42)	Podľa § 50 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010 sa zrušuje Advokátsky poriadok schválený konferenciou advokátov 16. júna 2007.

(43)	Podľa § 51 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010  tento nadobudol účinnosť dňom schválenia.

(44)	Komora nepredložila žiadne dodatky, ktoré by menili obsah § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 16. júna 2007 alebo obsah § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010.

(45)	Text Advokátskeho poriadku schváleného dňa 16. júna 2007 a Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010, ktorý predložila komora úradu, je doplnený pečaťou a podpisom predsedu komory. Z uvedeného dôvodu niet pochýb o tom, že uvedené dokumenty možno považovať za autentické a vydané komorou.

(46)	Podľa informácií zverejnených v tlači sa konferencia advokátov dňa 16. júna 2007 a dňa 19. júna 2010 uskutočnila v Bratislave.

(47)	Úrad žiadal listom č. 2531/PMÚ SR/2011 zo dňa 27. júna 2011 o predloženie kópie zápisnice  z konferencie advokátov konanej, okrem iného, aj dňa 16. júna 2007 a kópie zápisnice  z konferencie advokátov konanej, okrem iného, aj dňa 19. júna 2010.

(48)	Komora vo svojom liste zo dňa 6. júla 2011 uviedla, že nevyhotovuje zápisnice z konferencií advokátov.

(49)	Úrad žiadal listom č. 2707/PMÚ SR/2011 zo dňa 13. júla 2011 o predloženie akýchkoľvek dokumentov alebo záznamov, bez ohľadu na nosič alebo formu, ktoré zachytávajú alebo osvedčujú priebeh konferencie advokátov dňa 16. júna 2007 a dňa 19. júna 2010, najmä prijaté rozhodnutia.  

(50)	Komora  listom zo dňa 8. augusta 2011 predložila stenografický záznam (výňatok) z Konferencie advokátov zo dňa 19. júna 2010 (strany 135 až 252) a uviedla, že akýmkoľvek záznamom z Konferencie advokátov zo dňa 16. júna 2007 komora nedisponuje.

(51)	V stenografickom zázname z konferencie advokátov zo dňa 19. júna 2010 sa uvádza:
a.	Na strane 152 až 155:

 „JUDr. Jaroslav  Belka, Bratislava:
Mal by som návrh k Advokátskemu poriadku, konkrétne k § 16, kde sa hovorí: Advokát je povinný zachovávať mlčanlivosť o disciplinárnych konaniach.
Navrhujem tento § buď vypustiť alebo upresniť, o ktorých disciplinárnych konaniach, či vlastných alebo či je členom disciplinárnej komisie. Neviem o ktorých máme mlčať? To je k § 16.
A k § 38, ktorý v zásade hovorí, advokát môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb.
Konkrétne navrhujem k ods. 1 písm. c), kde sa hovorí, že nesmieme vyzdvihovať osobné vlastnosti, profesionálne kvality advokáta, atď. a zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a podobne.
Toto ustanovenie navrhujem hlavne čo sa týka zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore. Je to základná informácia, na ktorú sú klienti zvedaví a podlá toho si vyhľadávajú advokátov.
Tak navrhujem toto ustanovenie vypustiť.

Predsedajúci:  JUDr. Š.  Detvai, predseda SAK: Pán doktor, mohol by som hneď odpovedať?

JUDr. Jaroslav  Belka: Áno.

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
Totiž my sme tento problém už riešili. Starší kolegovia, ktorí sú tu, vedia. Problém je; nám vadí ten pojem, nie že niekto povie osobe, že sa zameriava na určitý druh zastupovania, tam nemáme problém.
Ale že niekto je špecialista, môže len ten, ktorý ma osobitne na to vzdelanie alebo certifikát. Napríklad patentoví zástupcovia. Prípadne v Nemecku existuje systém ďalšieho vzdelávania, povedzme v rodinných veciach, potom v investičnej výstavbe. Z toho sa robia dve skúšky, postgraduál. Vtedy je to možné, vtedy je špecialistom.
Ale inak sme sa zaoberali s touto otázkou a sme toho názoru, že advokát môže uviesť o svojej kancelárii alebo o sebe, že áno, zameriava sa na určitú oblasť práva. Obhajcovia v trestných veciach to oznamujú, že vlastne robia tých obhajcov, lebo nie všetci advokáti robia tých obhajcov.
Čiže my nie sme, proti tomu je advokát, zdôrazňujem, kam zameriava vlastnú činnosť, prevažnú časť svojej činnosti, ale na špecializáciu to už musí mať certifikát o nejakom vyššom vzdelaní ako akýkoľvek iný. Lebo zase tí, ktorí skutočne majú takúto špecializáciu a majú vyššie vzdelanie, tak to by nevedeli oni.

JUDr. Jaroslav Belka, Bratislava:
Pán predseda, ale z tohto znenia ustanovenia, to čo ste povedali, nie je zrejmé. Tento Advokátsky poriadok platí na území Slovenskej republiky. Neviem, ktorý z kolegov má špecializáciu pre určitý odbor práva, že môže poskytovať špeciálne právne služby. Nepoznám takého. Certifikát, ktorý by získal na území Slovenskej republiky.

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
Je to tak. Lenže nemôžeme vylúčiť, že niekto bude, ja neviem, keď urobí nejaký postgraduál v určitom odvetvi práva, voľakedy to bolo, advokáti vo všeobecnosti robili patentových zástupcov a uvádzať, že aj teraz sú takí.

JUDr. Jaroslav  Belka:
Samozrejme, toto je veľmi dôležitá informácia nie pre nás, ale hlavne pre klientov. A my žijeme z klientov, nežijeme z kolegov; alebo nie všetci.

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
Boli sme toho názoru a tak to konferencia schválila v minulosti, že advokát môže prezentovať, že kam zameriava v prevažnej  miere  svoju  činnosť.  Pokiaľ  schváli  zmenu, samozrejmá vec. Nech sa páči.

JUDr. Jaroslav  Belka:
Lebo 90 a možno aj viac percent informácií o špecializácii  na  jednotlivé  právne  odvetvia  sú  na internete,   na   každej   webovej   stránke   príslušnej advokátskej kancelárie. Čiže všetci to porušujeme.

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
Pán doktor, vy môžete hovoriť, že sa špecializujete, ale nemôžete tvrdiť o sebe, že ste špecialista. To musí povedať nezávislý orgán na vás. Lebo ja by som tiež mohol potom povedať, som najlepší advokát v oblasti práva; ja neviem.

JUDr. Jaroslav  Belka:
Nie, vyzdvihovanie kvality to je o. k. Ale keď zdôrazňujem špecializáciu, zdôrazňujem to pre klientov, že sa špecializujem trebárs na trestné právo.

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
To môžete povedať, ale nemôžete tvrdiť, že ste špecialista, že máte určitú nejakú vyššiu odbornosť.

JUDr. Jaroslav  Belka:
Z tohto znenia § to nie je jasné. Preto to z toho dôvodu navrhujem.

Predsedajúci:  JUDr. Š.  Detvai, predseda SAK:
Dobre, pán doktor, predložte to, a dáme to potom na hlasovanie. Ďakujem pekne.
Nech sa páči, ďalší.“

b. 	Na strane 157 až 159: 

„Mgr. M. Jurika:
	Ďalej, zase možno že trošku diskusia o reklame.
Pokiaľ viem, dostali sme, už vtedy znel Advokátsky poriadok trošku ináč, ale dostali sme v roku 2006 pokutu od Protimonopolného úradu a myslím aj neskôr, len som nenašiel na stránke a súviselo to priamo s porušovaním zákona o hospodárskej súťaži aj s porušovaním vtedajšej zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.
Skratka, či to máme dostatočne, tak povediac prediskutované alebo poviem tak vulgárne prežuté, či jednoducho náš Advokátsky poriadok je v súlade so zákonom a s európskym právom alebo s právom Európskej únie?
Môžem sa tak rovno pripadne spýtať, pán predseda?

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
Takto: To konanie na Protimonopolnom úrade trvá, myslím, že viac ako 5 rokov. V čase, keď nás prvýkrát postihli, boli tie predpisy v určitom povedzme rozpore s predstavami Protimonopolného úradu. Zastupuje nás tam pán JUDr. Benedikt.
Napriek tomu, že sme dostali tú prvú pokutu, potom súd to rozhodnutie zrušil, vrátil na konanie. Medzičasom my sme upravili toto ustanovenie v roku 2007 a Protimonopolný úrad je vždy najmúdrejší a najmocnejší, znovu rozhodol, ale znovu sme tam podali žalobu, takže čakáme na rozhodnutie súdu.
Pán tajomník ešte môže doplniť. Nech sa páči.

JUDr. Andrej  Popovec, tajomník SAK:
Ja len iba tak krátko by som doplnil slová pána predsedu v tom zmysle, že toto konanie bolo už aj na Najvyššom súde.  Bolo zrušené  a vrátené.  Opätovne,  ako uviedol pán predseda, rozhodol Protimonopolný úrad v prvom a v druhom stupni. Momentálne je podaná žaloba ako riadny opravný prostriedok na súd.

Predsedajúci:  JUDr. Š. Detvai, predseda SAK:
Inak Najvyšší súd v tom svojom prvom rozhodnutí už vyslovil svoj názor, kde nám dal za pravdu, že určité pravidlá súťaže my, ako stavovská organizácia, pokiaľ to schváli konferencia, áno rozhodne, že sa my dohodneme, že takéto budú pravidlá, tak je to možné.
Ale, samozrejme, pokiaľ príde návrh a konferencia schváli, že máme zmeniť tie predpisy o reklame, to je všetko vaša právomoc.
Takže pripadne, keby ste skonkretizoval, i že ako, tak môžeme to dať.

Mgr. M.  Jurika:
Dobre, zatiaľ to nedám ako návrh. Dal som to na internet, ale nedávam to ako návrh. Kto chce, môže si to pozrieť, potom poviem, na ktorej stránke je to.“

c.	Na stranách 213 až 214: 

„JUDr. Eva   Bušová:
JUDr. Belka ďalej navrhol v Advokátskom poriadku z ustanovenia § 38 ods. 1 písm. c) vypustiť slová „zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore".
Toto je návrh pána JUDr. Belku.
Predpokladám, že máme tuná tieto ustanovenia, preto hovorím len paragrafy. Pokiaľ je to potrebné, môžem aj prečítať to ktoré ustanovenie.
§ 38 ods. 1 hovorí o tom, že advokát môže verejnosť informovať  o  poskytovaní  právnych  služieb  s  uvedením nasledujúcich skutočností a v písm. c) sú uvedené tieto: odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať  osobné  vlastnosti  a  profesionálne  kvality advokáta  alebo  advokáta  -  účastníka  alebo  advokáta spoločníka,  výhodnosť  podmienok  poskytovania  právnych služieb,  zdôrazňovať  špecializáciu  v  určitom  právnom odbore.
Čiže toto nesmie advokát.
A pán JUDr. Belka navrhuje, aby sme tieto slová „zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore“ vynechali, vypustili.

Predsedajúci:  JUDr. S.  Detvai, predseda SAK:
Prosím, dávam hlasovať, kto je za tento návrh nášho pána kolegu. Nech sa páči.
(Hlasovanie.) Je to spočítané?
Kto je proti tomuto návrhu? (Hlasovanie.)   Optická väčšina.
Kto sa zdržal hlasovania?
Prosím skrutátorov, aby nám dali výsledok.
Ale najprv by to mali spočítať a potom vám poviem, či to prešlo, veľmi rád; len trocha trpezlivosti.
Ale môžem aj podľa môjho názoru povedať, len tak bez spočítania, ale neviem, či to bude úplne správne.
Máme to spočítané.
Takže za vypustenie, teda schválenie tohto uznesenia
bolo 31 delegátov, proti bolo  86 zdržalo sa 16.  Čiže návrh neprešiel.“

d.	Na stranách 249 až 250: 

„Predsedajúci JUDr. Š. Detvai, predseda SAK, (...):
Môžem dať hlasovať? (Áno.)
Ďakujem pekne. 
O všetkých predpisoch. Tento materiál máme tu, kto by ho chcel pozrieť aj so znením schválených pripomienok, ktoré sme robili.
Čiže teraz už len o tom hlasujeme, či nikto nemal k tomu pripomienky. Tieto pripomienky budú zohľadnené.
Kto je za?
(Hlasovanie.) Myslím, že je to naprostá väčšina.
Kto je proti? Nikto.
Kto sa zdržal hlasovania?
(Hlasovanie.) 3.
Ďakujem pekne. Aj toto bolo schválené.“

(52)	Dňa 29. septembra 2011 bol úradu doručený list komory zo dňa 26. septembra 2011, ku ktorému bol priložený list predsedu revíznej komisie komory JUDr. Milana Galandu zo dňa 26. septembra 2011 adresovaný predsedovi komory, v ktorom ho informuje, že revízna komisia komory prijala dňa 9. septembra 2011 uznesenie s nasledujúcim textom „RK SAK nebude podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania proti advokátom, ktorých konanie by mohlo byť v rozpore s § 38 advokátskeho poriadku. Revízna komisia poveruje predsedu RK SAK informovať o tomto uznesení predsedu SAK.“

(C3) Správne konanie č. 0022/OD/2005

(53)	Ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010 sú vecne totožné s textom § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného konferenciou advokátov dňa 19. júna 2004, ktorý bol predmetom správneho konania č. 022/OD/2005.

(54)	Úrad začal dňa 2. marca 2005  z vlastného podnetu podľa § 25 ods. 1 zákona správne konanie č. 0022/OD/2005 vo veci možného porušenia § 4 zákona komorou v súvislosti s prijatím 7. časti Advokátskeho poriadku – informácie o  výkone advokácie a  reklama - prijatého a  schváleného konferenciou advokátov, ktorá sa uskutočnila 18. – 19. júna 2004.

(55)	Úrad vydal v správnom konaní č. 0022/OD/2005 dňa 22.12.2005 rozhodnutie č. 2005/KH/1/1/136, ktorým rozhodol, že Advokátsky poriadok komory schválený konferenciou advokátov dňa 19. júna 2004 v Bratislave je v ustanoveniach siedmej časti dohodou obmedzujúcou súťaž podľa § 4 ods. 1 zákona a  taktiež je podľa článku 81 Zmluvy dohodou, ktorá môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktorej cieľom alebo výsledkom je vylúčenie, obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže a uložil komore pokutu 50 000,- Sk.

(56)	Komora voči tomuto rozhodnutiu podala rozklad. Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“) rozhodnutím č. 2006/KH/R/2/089 zo dňa 03.08.2006 prvostupňové rozhodnutie úradu zmenila a zároveň upravila výšku pokuty na 100 000,- Sk. Voči rozhodnutiu Rady úradu podal účastník konania prostredníctvom právneho zástupcu žalobu, ktorá bola dňa 10.10.2006 doručená Krajskému súdu v Bratislave (ďalej len „KS BA“).
 
(57)	Rozsudkom č. k. 2S 380/06-100 zo dňa 21.03.2007 (ďalej len „rozsudok KS BA“) KS BA zrušil rozhodnutie Rady úradu č. 2006/KH/R/2/089, ako aj  rozhodnutie úradu č. 2005/KH/1/1/136 podľa § 250j ods. 2 písm. a) Občianskeho súdneho poriadku (ďalej len „OSP“) a vec vrátil na ďalšie konanie. KS BA preskúmal žalobou napadnuté druhostupňové rozhodnutie a  prvostupňové rozhodnutie, konanie, ktoré im predchádzalo, ako aj spisový materiál s vecou súvisiaci a  dospel k nasledujúcim záverom:

•	Ustanovenia § 37 ods. 4 a 5 Advokátskeho poriadku sú jednoznačne sformulované tak, že diskriminujú zahraničné advokátske kancelárie, ktoré chcú poskytovať svoje služby pod zavedenými, celosvetovo známymi menami v Slovenskej republike (str. 10  rozsudku KS BA);
•	Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku (obsah reklamy) má protisúťažný a obmedzujúci charakter. Ustanovenie je vymedzené taxatívne, nedáva priestor pre poskytnutie iných informácií, ktoré sú relevantné k celosvetovému obrazu o advokátskej kancelárií. Práve z dôvodu taxatívnosti neumožňuje poskytnúť verejnosti napr. informácie o cenách (str. 11 rozsudku KS BA);
•	Obmedzenia stanovené v § 38 ods. 2 a § 41 ods. 1 písm. d) a ods. 2 Advokátskeho poriadku (forma reklamy) sledujú legitímny účel zachovania dôstojnosti a dôveryhodnosti advokátskeho stavu a sú odôvodnené osobitou povahou výkonu advokátskeho povolania. Toto obmedzenie spĺňa požiadavku proporcionality z hľadiska ochrany hospodárskej súťaže (str. 12 a 13 rozsudku KS BA);
•	Vo vzťahu k námietkam týkajúcim sa zmeny uloženej sankcie súd uviedol, že žaloba je v tomto smere nedôvodná. Zvýšením pokuty nebola žalobcovi spôsobená nedôvodná ujma, pričom súd má za to, že neexistuje príčinná súvislosť medzi podaním rozkladu a zvýšením pokuty. Prvostupňový orgán pochybil pri stanovení pokuty tým, že vychádzal z nesprávnych údajov o obrate a tiež vzhľadom na strednú závažnosť obmedzenia stanovil pokutu neprimerane vysokým percentom z obratu. Rada úradu síce v absolútnom vyjadrení uložila vyššiu pokutu, avšak pri zníženom percentuálnom základe. Ustanovenia zákona stanovujú percentuálne vyčíslenia, preto v konečnom dôsledku  odvolací orgán znížil percentuálnu sadzu a nie konkrétnu sumu (str. 9 rozsudku KS BA).

(58)	Voči rozsudku KS BA úrad podal odvolanie a Najvyšší súd Slovenskej republiky (ďalej len „NS SR“) rozsudkom č. k .2 Sžh 3/2007 zo dňa 21. januára 2009 napadnutý rozsudok KS BA potvrdil.

(59)	Prvostupňový orgán úradu sa zaoberal posúdením konania komory a po opätovnom preskúmaní správneho spisu a po zvážení všetkých okolností prípadu, ako aj námietok a vyjadrení účastníka konania, Rady úradu a KS BA v rozhodnutí č. 2009/KH/1/1/048 zo dňa 23. októbra 2009 znovu konštatoval porušenie súťažných pravidiel a uložil komore pokutu vo výške 3 319 eur.

(60)	Proti tomuto rozhodnutiu podal účastník konania prostredníctvom svojho právneho zástupcu v zákonom stanovenej lehote rozklad. Následne Rada úradu zrušila podľa § 59 ods. 3 správneho poriadku  rozhodnutie č. 2009/KH/1/1/048 a vec vrátila úradu na nové prejednanie a rozhodnutie.

(61)	Úrad napokon dňa 4. mája 2010 vydal rozhodnutie č. 2010/KH/1/1/028, v ktorom rozhodol, že:
„1.   Advokátsky poriadok Slovenskej advokátskej komory, Kolárska 4, 813 42 Bratislava schválený konferenciou advokátov dňa 19. júna 2004 v  Bratislave je v nasledujúcich ustanoveniach:

a) Ustanovenie § 37 ods. 4 Advokátskeho poriadku v znení:
„Obchodné meno advokátskej kancelárie, ktorá poskytuje právne služby, nesmie byť zameniteľné s obchodným menom advokátskej kancelárie alebo obchodnej spoločnosti poskytujúcej právne služby na území Slovenskej republiky i mimo územia Slovenskej republiky“.

v časti týkajúcej sa územia mimo Slovenskej republiky;

b) Ustanovenie § 37 ods. 5 Advokátskeho poriadku v znení:
„Označenie advokátskej kancelárie nesmie obsahovať priezvisko fyzickej osoby, ktorá nie je a nikdy ani nebola spoločníkom“;

c) Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku v znení:
„Advokát, združenie a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb a výkone svojho povolania s uvedením nasledujúcich skutočností :
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.

podľa Článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie dohodou, ktorá môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktorej cieľom alebo výsledkom je vylúčenie, obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže a preto je zakázaná a zároveň je dohodou obmedzujúcou súťaž podľa § 4 ods. 1 a § 4 ods. 4 v spojení s § 4 ods. 2 písm. c) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov odo dňa schválenia citovaných ustanovení Advokátskeho poriadku Advokátskou komorou, Kolárska 4, 813 42 Bratislava na konferencii advokátov 19. júna 2004 v Bratislave do vydania tohto rozhodnutia, ktorá je podľa § 4 ods. 1 a § 4 ods. 4 tohto zákona zakázaná.

2. 	Podľa § 2 ods. 3 v spojení s § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov za uzatvorenie dohody obmedzujúcej súťaž uvedenej v bode 1. výrokovej časti tohto rozhodnutia ukladá Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podnikateľovi Slovenská advokátska komora, Kolárska 4, 813 42 Bratislava peňažnú pokutu vo výške 5 847 eur, slovom päťtisícosemstoštyridsaťsedem eur (176 147 Sk), ktorú je povinný uhradiť do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia na účet Protimonopolného úradu Slovenskej republiky vedený v Štátnej pokladnici Bratislava č. 7000060793, 8180 ŠP, KS 1118, VS 201011028.“

(62)	Proti uvedenému rozhodnutiu podala komora rozklad, o ktorom Rada úradu rozhodla rozhodnutím č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta 2010 tak, že: „mení podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru dohôd obmedzujúcich súťaž č. 2010/KH/1/1/028 zo dňa 04.05.2010 takto: 

Bod 1) výrokovej časti rozhodnutia ostáva nezmenený.
Bod 2) výrokovej časti rozhodnutia znie: 
2. 	Podľa § 2 ods. 3 v spojení s § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov za uzatvorenie dohody obmedzujúcej súťaž uvedenej v bode 1. výrokovej časti rozhodnutia ukladá Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podnikateľovi Slovenská advokátska komora, Kolárska 4, 813 42 Bratislava peňažnú pokutu vo výške 3 319 eur, slovom tritisíc tristodevätnásť eur, ktorú je povinný uhradiť do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia na účet Protimonopolného úradu Slovenskej republiky vedený v Štátnej pokladnici Bratislava č. 7000060793, 8180 ŠP, KS 1118, VS 048.“

(D) Výzva pred vydaním rozhodnutia a vyjadrenie

(D1) Obsah výzvy pred vydaním rozhodnutia

(63)	So skutočnosťami uvedenými v časti (C) tohto rozhodnutia úrad oboznámil účastníka konania vo výzve z 2. decembra 2011 s tým, že tieto budú tvoriť podklad pre vydanie rozhodnutia.

(64)	Na základe zistených skutočností úrad prišiel k nasledujúcim predbežným záverom: 
a.	Komora sa na účely zákona považuje za združenie podnikateľov.
b.	Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 je na účely zákona rozhodnutím združenia podnikateľov.
c.	Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 je na účely zákona rozhodnutím združenia podnikateľov.
d.	Ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 možno oddeliť od zvyšného obsahu daného rozhodnutia združenia podnikateľov. 
e.	Ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 majú obmedzujúci charakter, keďže predstavujú taxatívne stanovenie obsahu informácií, o ktorých môže advokát informovať verejnosť, a teda neumožňujú spotrebiteľom získať taký rozsah objektívnych, transparentných a overiteľných informácií (napríklad o cenách), ktoré mu môžu napomôcť pri rozhodovaní o výbere poskytovateľa právnych služieb, čím sa znižuje možnosť efektívnej súťaže medzi poskytovateľmi právnych služieb. Hoci sa nepreukázali disciplinárne konania súvisiace s porušením ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010, z diskusie počas konferencie advokátov je zrejmé, že viacerí advokáti považovali uvedené ustanovenia za obmedzujúce a rozsah poskytovaných informácií za taxatívny. Pričom však (viď výsledky hlasovania – bod 16 tejto výzvy) absolútna väčšina z nich prejavila vôľu sa podľa týchto ustanovení správať, a teda poskytovať iba informácie, ktoré sú taxatívne uvedené v ustanovení § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010.
f.	Obmedzujúce ustanovenia advokátskych poriadkov sú rozhodnutiami združenia podnikateľov, ktoré môže mať v danej časti za následok zníženie úrovne súťaže ma danom trhu. 
g.	Ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 sú záväzné a ovplyvňujú činnosť aj osôb usídlených v iných členských štátoch Európskej únie, a teda postihujú aj cezhraničné poskytovanie právnych služieb, a preto uvedené ustanovenia môžu mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi.
h.	Skúmané obmedzenie súťaže sa uplatňuje na relevantnom trhu právnych služieb na území Slovenskej republiky.
i.	Rozhodnutia združenia podnikateľov, ktorými sú Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010, sú záväzné pre každého, kto poskytuje právne služby na území Slovenskej republiky, a teda predbežne nie je možné uplatniť ustanovenie § 6 ods. 1 zákona.
j.	Obmedzenie rozsahu poskytovaných údajov o službách predbežne nemožno  hodnotiť tak, že by prispievalo k zlepšeniu distribúcie služieb, či zlepšeniu výroby alebo podpory technického alebo hospodárskeho rozvoja. Taktiež nie je zrejmé, aký by mali mať spotrebitelia prospech z toho, že nedostanú vopred dostatok informácií o poskytovanej službe, pričom toto obmedzenie zahŕňa 100% vymedzeného relevantného trhu poskytovania právnych služieb na území SR. Z tohto dôvodu podmienky uvedené v § 6 ods. 3 zákona nemožno aplikovať na ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010. Z rovnakých dôvodov predbežne nemožno ani uplatniť výnimku podľa čl. 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré je obsahovo totožné s § 6 ods. 3 zákona. 
k.	Ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 sú zakázané pre ich rozpor so zákazom podľa § 4 ods. 1 zákona a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
l.	Komora  sa dopustila spáchania správneho deliktu podľa § 38 ods. 1 zákona, a to aj v nadväznosti na ustanovenie § 2 ods. 3 zákona a čl. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003, a je daný dôvod na uloženie pokuty podľa § 38 ods. 1 zákona.
m.	Vzhľadom na to, že § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 sú obsahovo totožné, úrad predbežne považuje konanie komory za pokračujúci správny delikt v trvaní od 5. mája 2010. Vzhľadom na to, že ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010  nebolo do dnešného dňa zrušené, je možné prísť k záveru, že správny delikt trvá až do súčasnosti (presný dátum bude stanovený v rozhodnutí. Na druhej strane, ak by komora síce predpísaným legislatívnym procesom dané ustanovenia nezrušila, ale jej orgány by deklarovali, že nebudú uplatňovať dané ustanovenia v praxi a členovia komory by sa necítili byť týmito ustanoveniami viazaní, potom by sa mohlo považovať porušovanie zákona za ukončené. Uznesenie revíznej komisie komory predložené úradu (viď bod 26 tejto výzvy) by mohlo mať uvedené účinky z pohľadu orgánov komory, avšak je nevyhnutné, aby boli o tomto uznesení informovaní členovia komory, a to prinajmenšom obdobným spôsobom, ako boli informovaní o znení § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010. Komora však nepredložila žiadny dokument, z ktorého by vyplývalo, že členovia komory by boli informovaní o danom uznesení Revíznej komisie komory. Členom komory teda nemusí byť zrejmé, že sa nemusia cítiť viazaní daným rozhodnutím komory. – toto asi už nie je pravda
n.	Vzhľadom na to, že obrat komory za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie je možné určiť a je vyšší ako 330 eur, úrad bude pri možnom stanovení pokuty vychádzať z celkového obratu vypočítaného na základe súčtu nasledujúcich údajov poskytnutých komorou: tržby za predaj tovaru 445,70 eur + tržby za predaj vlastných výrobkov a služieb 425 158 eur + prijaté príspevky 1 253 665 eur + finančná pomoc 0 eur + výnosy z predaných talárov 8 228 eur + Iné ost. výn. - 2003 príspevky 269,48 eur + Iné ost. výn. - Zborníky predaj 26,08 eura + Iné ost. výn. - Trestný zákon predaj 46,30 eura + Iné ost. výn. - Zborník SDTP 2010 353,85 eura = 1 688 192,41 eura.
o.	Pri stanovovaní výšky pokuty úrad prišiel k predbežnému k záveru, že je dôvodné na jednej strane zvážiť nižšiu závažnosť protiprávneho konania, vzhľadom na to, že žiadny advokát nebol v danom období za porušenie daných ustanovení advokátskych poriadkov postihnutý, avšak na druhej strane prihliadne aj na to, že účastník konania sa dopustil opakovane rovnakého porušenia pravidiel hospodárskej súťaže, a na obdobie trvania protiprávneho konania v dĺžke od 5. mája 2010 do dňa vydania prvostupňového rozhodnutia v danej veci.

(D2) Vyjadrenie účastníka konania

(65)	Účastník konania doručil v lehote stanovenej úradom dňa 19. decembra 2011 úradu svoje vyjadrenie, z ktorého vyplývajú štyri okruhy námietok voči zisteniam úradu.

(66)	Prvý okruh námietok je založený na tvrdení, že za konanie, ktoré je predmetom správneho konania, bol už účastník konania postihnutý, a to minimálne do 6. augusta 2010.

(67)	Druhý okruh a tretí okruh námietok sa opierajú o tvrdenia účastníka konania, že § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku  prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku  prijatého dňa 19. júna 2010 nie sú platnými a účinnými, a teda ani záväznými ustanoveniami predpisov komory, a preto nemôže byť za ne komora postihovaná.

(68)	Štvrtý okruh námietok sa vzťahuje k tvrdeniu účastníka konania, že komora sporné ustanovenia Advokátskych poriadkov neuplatňuje a advokátov za ich porušenie nesankcionuje.

Prvý okruh námietok (ne bis in idem, res iudicata)

(69)	Svoju prvú námietku účastník opiera o záver, že o konaní účastníka konania od 5. mája 2010 bolo rozhodnuté rozhodnutím úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta, pričom toto rozhodnutie nadobudlo právoplatnosť jeho doručením. Keďže  v rozhodnutí č. 2010/KH/R/2/048 sa na strane 9 v bode 3 vo vzťahu k námietke účastníka správneho konania v súvislosti s výškou uloženej sankcie uvádza, že: „...prvostupňový orgán správne posúdil dĺžku protiprávneho konania SAK a to tak, že toto trvá od prijatia posudzovaných ustanovení konferenciou advokátov dňa 19.06.2004. V čase vydania prvostupňového rozhodnutia posudzované konanie SAK stále trvalo, pretože posudzované ustanovenia Advokátskeho poriadku sú stále platné a účinné v nezmenenom znení.“, podľa účastníka konania z kontextu tohto rozhodnutia úradu jasne vyplýva, že správny orgán posudzoval aj úpravu Advokátskeho poriadku prijatého konferenciou advokátov dňa 16. júna 2007 a dňa 19. júna 2010, čo má logicky vyplývať z obsahu rozhodnutia, keďže správny orgán druhého stupňa rozhodoval z obsahového hľadiska o totožnom konaní aké je predmetom tohto konania a sankciu ukladal vzhľadom na dĺžku tohto konania ku dňu vydania rozhodnutia, pretože správny orgán druhého stupňa totiž sám rozhodol o výške uloženej sankcie, pričom podľa účastníka konania nepochybne vychádzal zo skutočnosti, že konanie účastníka konania trvá aj ku dňu vydania daného rozhodnutia.

(70)	Na základe uvedeného účastník konania tvrdí, že bol sankciou postihnutý aj za konanie minimálne do 6. augusta 2010, a keďže sa aj v správnom konaní aplikuje zásada ne bis in idem a právny inštitút res iudicatae je integrálnou súčasťou správneho konania, to vyplýva z § 30 ods. 1 písm. f)  a i) správneho poriadku a zo súdnej praxe, účastník konania navrhuje, aby bolo konanie v časti, ktorej predmetom je konanie komory najskôr od 5. mája 2010 do 6. augusta 2010 zastavené podľa § 30 ods. 1 písm. i) správneho poriadku, keďže v tej istej veci sa právoplatne rozhodlo a skutkový stav sa podstatne nezmenil, čo vyplýva z konštatovania správneho orgánu o tom, že údajný správny delikt trvá, a teda správny orgán sám konštatuje totožnosť skutku. 

Druhý okruh námietok (platnosť Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007)

(71)	Účastník konania považuje za nesprávny predpoklad, že kvalifikované konanie účastníka konania v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2007 stále trvá, pretože označený právny predpis je naďalej platný a účinný.

(72)	Účastník konania uvádza, že ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 bolo zrušené a nahradené Advokátskym poriadkom prijatým konferenciou advokátov dňa 19. júna 2010, a teda už len z tohto dôvodu nemôže byť platné a účinné do súčasnosti a zároveň o konaní účastníka v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 bolo rozhodnuté rozhodnutím správneho orgánu zo dňa 6. augusta 20105, a preto toto konanie nemôže byť podľa účastníka konania opätovne posudzované.

Tretí okruh námietok (platnosť Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010

(73)	Účastník konania tvrdí, že po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta 2010 už k žiadnemu konaniu účastníka konania, ktoré by mohlo byť v súvislosti s § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku zo dňa 19. júna 2010 posudzované ako dohoda obmedzujúca súťaž, nedošlo.

(74)	Podľa účastníka konania ak k aktu, ktorý správny orgán kvalifikuje ako dohodu obmedzujúcu súťaž došlo v čase, keď prebiehalo konanie, predmetom ktorého bolo takéto konanie, pričom správny orgán, vychádzajúc zo stavu ku dňu vydania rozhodnutia, ho nakoniec aj posudzoval a rozhodol o ňom, nemožno súčasne tvrdiť, že k uzavretiu dohody obmedzujúcej súťaž došlo po právoplatnom skončení konania, respektíve, že ku konaniu v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 došlo aj po 6. auguste 2011, a rovnako nemožno podľa účastníka konania tvrdiť ani to, že sa v relevantnom období po 6. auguste 2010 účastník konania dopustil určitého konania opakovane. 

(75)	Účastník konania zastáva názor, že ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta 2010 už nebolo a nie je možné považovať za platné a účinné, a teda pre advokátov záväzné, a to aj preto, že podľa § 75 ods. 1 zákona o advokácii sú pre advokátov, advokátskych koncipientov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a medzinárodných advokátov záväzné len také predpisy komory, ktoré sú v súlade so zákonom, a teda minimálne okamihom právoplatnosti rozhodnutia úradu už nebol § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku platný a záväzný.

(76)	Keďže komore ako účastníkovi nebola uložená povinnosť zrušiť ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, je podľa názoru účastníka konania irelevantné, či bol § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku zrušený alebo nie, pretože okamihom nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia úradu bolo deklarované, že § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku je dohodou obmedzujúcou súťaže, a preto bolo podľa účastníka konania ipso facto deklarované , že § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku nie je platný pre rozpor so zákonom, a preto ani nemôže byť platný a účinný a teda záväzný. Účastník ďalej uvádza, že pokiaľ dané ustanovenie nebolo platné a účinné (záväzné) nebolo ho možné ani zrušiť, čo možno vyvodiť podľa účastníka konania z čl. 1 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý definuje Slovenskú republiku ako právny štát, a teda sa ani nemôže na odstránenie protiprávneho stavu vyžadovať od účastníka konania, aby neplatné ustanovenie zrušil.

(77)	Podľa účastníka konania  uvedené súvisí aj s tým, že rozhodnutie správneho orgánu prvého stupňa a rozhodnutie úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta boli uverejnené na webovej stránke úradu, pričom sa vo výroku presne cituje obsah § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, a keďže uvedené rozhodnutia sa týkajú advokátov, podľa účastníka konania je celkom logicky možné predpokladať znalosť ich obsahu o to viac, že skutočnosť, že konanie prebieha bola medzi advokátmi všeobecne známa.

(78)	Na základe uvedeného účastník konania zastáva názor, že správny delikt netrvá až do súčasnosti, pretože skončil minimálne právoplatnosťou označených rozhodnutí, minimálne od ktorého okamihu nemožno považovať § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku za platný a účinný (záväzný).
(79)	Účastník konania poukazuje na záver úradu, podľa ktorého, že za ukončenie porušovania by sa mohlo považovať, ak by bolo členom komory zrejmé, že sa nemusia cítiť § 38 Advokátskej komory viazaní, k čomu podľa účastníka konania, a to uverejnením označených rozhodnutí úradu, a keďže členmi komory sú advokáti, u ktorých je znalosť práva daná a znalosť rozhodovacej praxe úradu, a to obzvlášť v prípade, ak sa ich priamo týka, možno legitímne predpokladať. V tejto súvislosti účastník konania predkladá snímok webovej stránky komory, na ktorej mala byť v októbri 2011 uverejnená informácia Revíznej komisie komory zo dňa 26. septembra 2010.

Štvrtý okruh námietok (neuplatňovanie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku)

(80)	Účastník konania za najpodstatnejšiu skutočnosť považuje to, ako konala komora po 6. auguste 2010, keďže podľa názoru účastníka konania komora po 6. auguste 2010 plne rešpektovala rozhodnutia úradu a nepostihovala advokátov a prípadné nerešpektovanie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, hoci je podľa účastníka zrejmé, že advokáti informujú verejnosť aj nad rámec § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, napríklad o svojich referenciách.

Návrh účastníka konania

(81)	Na základe uvedených skutočností účastník konania zastáva názor, že nemožno tvrdiť, že účastník konania porušil zákaz podľa § 4 ods. 1 zákona alebo podľa čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, že neurobil nič, čo by bolo v rozpore so zákazom dohôd obmedzujúcich súťaž a na druhej strane nemožno účastníkovi konania vytýkať, že neurobil niečo, na čo ho správny orgán nezaviazal, čiže na čo nebol povinný, a preto podľa účastníka konania nie je dôvod na konštatovanie, že došlo k dohode obmedzujúcej hospodársku súťaž, ani na uloženie sankcie, a preto navrhuje, aby bolo konanie zastavené podľa § 30 ods. 1 písm. h) a i) správneho poriadku. 

(D3) Stanovisko úradu k námietkam uvedeným vo vyjadrení účastníka konania

(82)	Na úvod treba poznamenať, že úrad nemôže zastaviť konanie podľa § 30 ods. 1 správneho poriadku, keďže ustanovenie § 32 zákona obsahuje osobitnú úpravu zastavenia konania v konaniach týkajúcich sa ochrany hospodárskej súťaže, a preto sa vzhľadom na ustanovenie § 37 zákona ustanovenie § 30 ods. 1 správneho poriadku neuplatní. Z uvedeného dôvodu nemožno návrhu  účastníka konania tak, ako ho uviedol vo svojom vyjadrení vyhovieť. Úrad je však povinný skúmať podmienky konania ex offo, a preto sa úrad zaoberal aj otázkou, či na základe námietok účastníka konanie vznesených vo vyjadrení z 19. decembra 2011 nie je dôvod na zastavenie konania a či je dôvod zotrvať na predbežných záveroch, ktoré úrad oznámil účastníkovi konania vo výzve pred vydaním rozhodnutia.

(83)	Vzhľadom na text § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 16. júna 2007 a text § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku schváleného dňa 19. júna 2010 je zrejmé, že neprišlo k zmene textu normy obsiahnutej v predpise komory, a teda je zrejmé, že obsahovo tá istá norma platila nepretržite od 5. mája 2010 a platí aj v súčasnosti. Pod normou sa chápe pravidlo správania sa, ktoré bolo stanovené ako záväzné pre advokátov,  a znie:

„Advokát a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb s uvedením nasledujúcich skutočností:
a) označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b) osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c) odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d) údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.“

(84)	Z uvedeného dôvodu pokiaľ úrad hovorí o posudzovaní porušenia súťažných pravidiel vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov v období od 5. mája 2010 do súčasnosti v súvislosti s ustanovením § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010, nemožno toto chápať tak, že nevyhnutne posudzuje platnosť ustanovení súčasne oboch advokátskych poriadkov počas celého obdobia od 5. mája 2010 do súčasnosti, ale tak, že sa posudzuje protisúťažný charakter konania komory, ktoré má svoj odraz v jednotlivých ustanoveniach normatívneho textu vnútorného predpisu komory.

(85)	Tiež treba poznamenať, že v prebiehajúcom konaní úrad rozhoduje o tom, či je určité konanie účastníka konania zakázaným rozhodnutím združenia podnikateľov (dohodou obmedzujúcou súťaž v širšom zmysle), a o tom, či sa účastník konania dopustil správneho deliktu, za ktorý je možné uložiť mu pokutu. Z uvedeného dôvodu rozhodovanie o tom, či je konanie komory zakázané, nemá charakter trestného správneho práva, takýto charakter má len konanie o správnom delikte a o uložení pokuty. 

K prvému okruhu námietok

(86)	Práva a povinnosti účastníkov konania správny orgán autoritatívne stanovuje vo výroku rozhodnutia, ktorý je kľúčovým prvkom rozhodnutia a musí byť dostatočne presný a určitý. V prípade trestania správnych deliktov je práve výrok určujúcim pre posúdenie toho, či vo veci už nebolo raz rozhodnuté, aby sa zabránilo opakovanému potrestaniu za ten istý delikt.

(87)	V danom prípade je kľúčový výrok rozhodnutia úradu č. 2010/KH/1/1/028 zo dňa 4. mája 2010, podľa ktorého je v bode 1 inter alia stanovené, že ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku je dohodou obmedzujúcou súťaž podľa čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a súčasne podľa § 4 zákona a to v období od 19. júna 2004 do dňa vydania daného prvostupňového rozhodnutia, teda do 4. mája 2010. Za uzatvorenie zakázanej dohody úrad uložil pokutu, pričom trvanie správneho deliktu posudzoval tiež v období od 19. júna 2004 do 4. mája 2010, čo vyplýva z bodu 2. daného rozhodnutia, ako aj bodu (85) odôvodnenia daného rozhodnutia úradu.

(88)	Rada úradu preskúmala napadnuté rozhodnutie úradu č. 2010/KH/1/1/028 zo dňa 4. mája 2010 a rozhodnutím č. 2010/KH/R/2/048 zo 6. augusta 2010 zmenila prvostupňové rozhodnutie tak, že bod 1 výrokovej časti prvostupňového rozhodnutia ponechala nezmenený a v bode 2 výrokovej časti zmenila výšku pokuty, pričom podľa danej časti výroku sa pokuta ukladá za konanie definované v bode 1 výroku. Z uvedeného dôvodu Rada úradu nezmenila v bode 1 výrokovej časti prvostupňového rozhodnutia obdobie, v ktorom úrad považuje jednotlivé ustanovenia advokátskeho poriadku za rozhodnutia združenia podnikateľov, ktoré majú za cieľ alebo za následok obmedzenie hospodárskej súťaže, a v bode 2., v ktorom stanovovala výšku pokuty odkázala na konanie komory tak, ako bolo definované prvostupňovým orgánom v rozhodnutí č. 2010/KH/1/1/028 zo dňa 4. mája 2010, a teda ani z výroku rozhodnutia Rady úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta 2010 nevyplýva, že by Rada úradu posudzovala konanie komory za dlhšie obdobie, ako do 4. mája 2010. Iný záver nevyplýva ani z odôvodnenia rozhodnutia Rady úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta 2010, keďže v bode (21) odôvodnenia sa uvádza, že prvostupňový orgán správne posúdil dĺžku protiprávneho konania komory, a teda potvrdzuje záver prijatý prvostupňovým orgánom. Na uvedené nemôže mať ani vplyv, že Rada úradu konštatuje, že protiprávny stav nebol odstránený ani počas druhostupňového konania, keďže táto skutočnosť nemala vplyv na rozhodnutie vo veci samej, ako sa domnieva účastník konania.

(89)	Skutkové zistenie Rady úradu, že porušovanie zákona zo strany komory trvalo aj v čase rozhodovania Rady úradu dňa 6. augusta 2010 nemožno tak chápať ako rozhodovanie o inom skutku ako bol vymedzený v prvostupňovom rozhodnutí č. 2010/KH/1/1/028 zo dňa 4. mája 2010, ale bolo využité v rámci argumentu a maiore ad minus pre potvrdenie skutkového zistenia prvostupňového orgánu, teda ak porušovanie trvalo k 6. augustu 2010, nepochybne trvalo aj 4. mája 2010. 

(90)	Vzhľadom na uvedené nemožno prijať záver, že by bolo o správaní sa účastníka konania v súvislosti s § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku a jeho protisúťažnom charaktere v období od 5. mája 2010 do 6. augusta 2010 právoplatne rozhodnuté a že by konaniu v tejto časti bránila prekážka res iudicatae alebo zásada ne bis in idem, a preto nie je dôvod na zastavenie konania v tejto časti podľa 32 ods. 2 písm. e) zákona, a to ani v časti týkajúcej sa posudzovania konania účastníka konania ako zakázaného rozhodnutia združenia podnikateľov a ani v časti posudzovania zodpovednosti podnikateľa za správny delikt a uložení pokuty.. 

(91)	V tomto prípade vecnú totožnosť textu ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 s textom ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2004 nemožno zamieňať s totožnosťou skutku, ktorý bol posudzovaný ako správny delikt. Aby mohla byť daná totožnosť skutku na účely správneho deliktu je nevyhnutné pri posudzovaní tej istej skutkovej podstaty, aby bola totožná osoba páchateľa, miesto a čas spáchania deliktu, ako aj spôsob spáchania deliktu, čo nie je v prípade prebiehajúceho správneho konania.

K druhému okruhu námietok 

(92)	Niet pochýb o tom, že Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 bol platný a účinný v období od 5. mája 2010, teda od dátumu, ktorý nadväzuje na obdobie, v ktorom bolo posudzované správanie komory úradom v správnom konaní č. 022/OD/2005, do jeho zrušenia a nahradenia Advokátskym poriadkom dňa 19. júna 2010.
 
(93)	Pokiaľ úrad prišiel k záveru, že Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 obsahoval protisúťažné ustanovenia, nič nebráni tomu, aby toto úrad vyslovil v deklaratórnom rozhodnutí a na tom nič nemení ani skutočnosť, že Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 bol dňa 19. júna 2010 zrušený.

(94)	Úrad nikde vo výzve pred vydaním rozhodnutia neuvádza, že by vychádzal z toho, že Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 platí do súčasnosti, pretože v bode (73) prišiel k predbežnému záveru, že správny delikt trvá do súčasnosti. Skutočnosť, že pokračovací správny delikt sa skladá z viacerých útokov na chránený záujem neznamená, že by všetky útoky mali trvať súčasne počas celej doby trvania správneho deliktu, a postačuje, ak na seba nadväzujú tak, ako sa to udialo v prerokovávanom prípade. V tejto súvislosti možno per analogiam odkázať na ustanovenie § 122 ods. 10 zákona č. 300/2005 Z. .z. Trestného zákona, podľa ktorého „Za pokračovací trestný čin sa považuje, ak páchateľ pokračoval v páchaní toho istého trestného činu. Trestnosť všetkých čiastkových útokov sa posudzuje ako jeden trestný čin, ak všetky čiastkové útoky toho istého páchateľa spája objektívna súvislosť v čase, spôsobe ich páchania a v predmete útoku, ako aj subjektívna súvislosť, najmä jednotiaci zámer páchateľa spáchať uvedený trestný čin; to neplatí vo vzťahu k čiastkovým útokom spáchaným mimo územia Slovenskej republiky“. Z uvedeného vyplýva, že aj administratívny správny delikt sa môže skladať z viacerých konaní, ktoré sa udiali v rozličnom čase a pri rozdielnych okolnostiach a ktoré samy o sebe napĺňajú znaky skutkovej podstaty správneho deliktu, ale vzhľadom na ich osobnú, vecnú a časovú súvislosť sú posudzované spolu ako jeden pokračovací správny delikt. 

(95)	Keďže úrad považuje záver účastníka konania, že sa rozhodlo o správaní sa účastníka konania v období do 6. augusta 2010, za nesprávny, nemožno vyhovieť ani jeho argumentu, že po nadobudnutí účinnosti rozhodnutia č. 2010/KH/R/2/048 zo dňa 6. augusta 2010 nemožno rozhodovať o konaní komory v súvislosti s § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007, pretože bolo o ňom k 6. augustu 2010  rozhodnuté, a po tomto dni už k žiadnemu konaniu účastníka konania v súvislosti s § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 neprišlo. V tejto súvislosti treba opätovne pripomenúť, že pre posúdenie, či o veci bolo rozhodnuté, a nie je relevantné, kedy bol správny delikt posudzovaný (teda kedy bolo vydané rozhodnutie, respektíve kedy nadobudlo právoplatnosť), ale je relevantné obdobie, kedy sa mal stať správny delikt, ktorý bol posudzovaný.

(96)	Vzhľadom na uvedené a vzhľadom na to, že úrad v rozhodnutí č. 2010/KH/1/1/02 v spojení s rozhodnutím Rady úradu č. 2010/KH/R/2/048 deklaroval spáchanie správneho deliktu v súvislosti s ustanoveniami Advokátskeho poriadku, ktorý je vecne totožný s textami ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010, ktorých posúdenie je predmetom prebiehajúceho konania, len do 4. mája 2010, nič nebráni tomu, aby úrad sankcionoval účastníka konania za spáchanie prípadného správneho deliktu, ktorý mal trvať v období počínajúcom 5. mája 2010.

K tretiemu okruhu námietok

(97)	Ustanovenie § 4 zákona a čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nezväzujú pojem „dohoda“ a ani pojem „rozhodnutie združenia“ s nejakými konkrétnymi právnymi úkonmi definovanými v právnom poriadku. Ide teda o autonómne pojmy súťažného práva, ktoré síce môžu zahŕňať aj právny úkony v zmysle občianskeho práva alebo obchodného práva, respektíve predpisov týkajúcich sa združovania v profesijných združeniach, avšak môže ísť aj o iné konania podnikateľov, ktoré napĺňajú znaky dohody a rozhodnutia združenia na účely súťažných predpisov.

(98)	Judikatúra európskych súdov definuje pojem dohoda ako vyjadrenie spoločného úmyslu podnikateľov správať sa určitým spôsobom na trhu. Takúto dohodu môžu podnikatelia uzatvoriť buď medzi sebou v podobe dohody v užšom zmysle, alebo takéto usmernenie o správaní sa určitým spôsobom na trhu prenechajú orgánom združenia podnikateľov. Za rozhodnutie sa považuje akékoľvek opatrenie združenia podnikov bez ohľadu na jeho právny charakter, ktoré predstavuje verný obraz  odhodlania združenia koordinovať správanie svojich členov na trhu v súlade s podmienkami rozhodnutia. Rovnako ako v prípade dohôd je irelevantný právny základ rozhodnutia a jeho právne účinky podľa národného práva. Rozhodnutia združenia môžu mať rôznu povahu, môže ísť o odporúčania, usmernenia, rozhodovanie sporov, rozhodnutia administratívnych orgánov, napríklad disciplinárnych, nariadenia, štatúty, stanovy, nariadenia, ústne napomenutia alebo povzbudenia a iné. Pre posúdenie rozhodnutia teda nie je dôležité, nakoľko je sporný inštitút formalizovaný a zakotvený v základných dokumentoch. Môže ísť o ad hoc opatrenie, ale môže ísť tiež o formu opakovaných opatrení. Tiež nemá relevanciu skutočnosť, že akt združenia bol označený ako nezáväzný, keď je z jeho obsahu zrejmá povinnosť ho uplatňovať, respektíve podľa štatútu má združenie právomoc usmerňovať správanie členov na trhu. Podľa judikatúry sa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vzťahuje na združenia podnikov pokiaľ ich vlastné správanie, alebo správanie k nim pridružených podnikov, smeruje k výsledku, ktorý má toto ustanovenie potláčať. 

(99)	Ak sa teda súťažné právo vzťahuje na rozhodnutia združení podnikateľov, a to aj vo forme odporúčaní, respektíve aktov, ktorým nie je formálne priznaný záväzný charakter, a fortiori sa súťažné právo musí vzťahovať aj na obmedzujúce ustanovenia aktov združení podnikateľov, ktoré sú formalizované, sú označené za záväzné a  na ich dodržiavanie sa vzťahuje sankčný mechanizmus.

(100)	Hoci sú dohody medzi podnikateľmi a rozhodnutia združení podnikateľov, ktoré majú za cieľ alebo následok obmedzenie súťaže, zakázané ex lege, nevylučuje to, aby o tom, že sú zakázané rozhodol deklaratórnym rozhodnutím úrad, najmä keď mu túto právomoc dáva zákon v § 22 ods. 1 písm. b) zákona, a nebráni tomu ani vedomie účastníkov dohody, že ich dohoda je v rozpore so zákonom.

(101)	V súvislosti s otázkou záväznosti a platnosti zakázaných dohôd a rozhodnutí združení podnikov je potrebné zvoliť teleologický prístup. Na jednej strane je účelom posudzovania záväznosti rozhodnutí združení podnikateľov zistenie, či existoval prejav spoločnej vôle správať sa určitým spôsobom na trhu, a či existoval prejav vôle dodržiavať rozhodnutie združenia podnikateľov, respektíve vynucovať dodržiavanie. Na druhej strane, právny poriadok neposkytuje ochranu zakázaným dohodám a rozhodnutiam združení podnikateľov (čl. 101 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie hovorí expressis verbis o ich neplatnosti), a teda účastníkom dohody, alebo členom združenia neumožňuje vynucovať si zakázanú dohodu alebo rozhodnutie združenia podnikateľov prostredníctvom orgánov štátu, a teda účelom daných ustanovení o neplatnosti zakázaných dohôd alebo rozhodnutí združení je neposkytnúť právnu ochranu protiprávnemu konaniu. Ak by sa súťažné predpisy vykladali tak, ako naznačuje účastník konania, že zákazom podľa § 4 zákona a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie je možné postihnúť iba právne záväzné a vynútiteľné predpisy komory, odporovalo by to účelu zákona, keďže by to neumožňovalo postihnúť protiprávne konanie, nakoľko protiprávne konanie nikdy nemôže mať charakter platných právnych úkonov. Z uvedeného vyplýva, že posudzovanie záväznosti rozhodnutí komory na účely súťažného práva sa viaže na prejav vôle prijať dané rozhodnutie ako záväzné, a to vzhľadom na právomoci delegované na príslušný orgán komory, alebo vzhľadom na obsah rozhodnutia, či existenciu sankčného mechanizmu, a nie na právnu vynútiteľnosť rozhodnutia prostredníctvom orgánov štátu.

(102)	Účastník konania zo znenia § 75 ods. 1 zákona o advokácii vyvodzuje, že predpisy komory, uznesenia konferencie advokátov a uznesenia predsedníctva komory prijaté v rozpore so zákonom nie sú záväzné pre advokátov, advokátskych koncipientov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a ani medzinárodných advokátov. Je síce pravdou, že na uplatnenie aktov komory prijatých v rozpore so zákonom by sa nebolo možné odvolávať pred súdom (napríklad pri preskúmavaní rozhodnutí orgánov komory o disciplinárnych opatreniach), avšak nemožno prísť k záveru, že pre nedostatok právnej záväznosti by nebola naplnená skutková podstata zakázaného správania podľa § 4 zákona a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
 
(103)	Účastník konania ďalej tvrdí, že po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia č. 2010/KH/R/2/048 advokáti si boli vedomí protiprávnosti ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, a teda vedeli, že nejde o ustanovenie, ktoré by bolo platné a pre advokátov záväzné, keďže skutočnosť, že konanie prebieha mala byť medzi advokátmi všeobecne známa, o čom však vzhľadom na okolnosti zistené úradom v rámci správneho konania možno mať pochybnosti. 
(104)	Po prvé, komora predložila úradu znenie Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 bez akýchkoľvek dodatkov alebo vyznačených zmien, hoci úrad listom č. 2182/PMÚ SR/2011 vyzval komoru na predloženie kópie daného advokátskeho poriadku vrátane všetkých zmien a dodatkov. Z dokumentov predložených komorou teda žiadnym spôsobom nevyplýva, že by ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku bolo označené ako neplatné alebo neúčinné.

(105)	Po druhé, vtedajší predseda komory JUDr. Štefan Detvai poskytoval advokátom na zasadnutí konferencie advokátov dňa 19. júna 2010 neúplné a nepravdivé informácie o danej veci, keď v súvislosti s reguláciou reklamy inter alia uviedol, že medzičasom bolo dané ustanovenie v roku 2007 upravené, že úrad znovu rozhodol a komora znovu podala žalobu a čaká sa na rozhodnutie súdu a súčasne že Najvyšší súd vo svojom prvom rozhodnutí dal komore za pravdu, že určité pravidlá súťaže si môže stavovská organizácia, pokiaľ to schváli konferencia, upraviť. Podobne nepravdivú a neúplnú informáciu uviedol na danom zasadnutí aj tajomník komory JUDr. Andrej Popovec, keď uviedol, že úrad o danej veci rozhodol v prvom a druhom stupni a že v danom čase je podaná žaloba ako riadny opravný prostriedok na súd. Zo stenografického záznamu z konferencie advokátov konanej dňa 19. júna 2010 teda vyplýva, že konferencia advokátov schválila Advokátsky poriadok vrátane sporného ustanovenia § 38 ods. 1 s vedomím právoplatného rozhodnutia úradu zakazujúcim takéto ustanovenie, o ktorom advokátov nepravdivo informovali JUDr. Štefan Detvai, vtedajší predseda komory, a JUDr. Andrej Popovec, tajomník komory. Vzhľadom na uvedené možno sotva prijať tvrdenie, že advokáti sledovali priebeh konania do takej miery, že po zverejnení rozhodnutí úradu a Rady úradu sa s nimi bezprostredne oboznámili a uvedomili si, že sa od nich nebude požadovať zo strany orgánov komory dodržiavanie ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, keď prejavili vôľu prijať takéto ustanovenia ako záväzné aj s vedomím ich zákazu zo strany úradu (a to aj napriek tomu že takáto informácia v danom čase ešte nebola pravdivá).  V čase konania  konferencie advokátov boli známe a zverejnené rozhodnutia súdov v danej veci, ktoré jednoznačne označili text, ktorý zodpovedá textu § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého na tejto konferencii advokátov za protisúťažné ustanovenie, a teda advokáti nemohli predpokladať, že sa úrad, či jeho rada, odchýli od tohto právneho názoru 

(106)	Po tretie, predseda komory JUDr. Tomáš Borec pred úradom dňa 16. augusta 2011 v súvislosti so správnym konaním č. 0016/ODOS/2011 a po oboznámení sa o priebehu a dôvodoch konaní priznal, že predpisy komory obsahujú protisúťažné ustanovenia a vyslovil vôľu komory zmeniť tieto predpisy. 

(107)	Po štvrté, Revízna komisia komory až 9. septembra 2011 prijala uznesenie, z ktorého vyplýva, že Revízna komisia komory nebude podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania pre porušenie § 38 Advokátskeho poriadku, toto uznesenie bolo oznámené predsedníctvu komory 26. septembra 2011 a podľa tvrdenia účastníka konania boli s týmto oboznámení advokáti prostredníctvom webovej stránky komory v októbri 2011.

(108)	Účastník konania vo svojom vyjadrení neprávne interpretuje stanovisko úradu k možnému ukončeniu porušovania zákona keď tvrdí, že podľa názoru úradu by sa za ukončenie porušovania zákona mohlo považovať, ak by bolo členom komory zrejmé, že sa nemusia cítiť § 38 Advokátskeho poriadku viazaní. Úrad však vo výzve pred vydaním rozhodnutia na jednej strane predpokladá, že komora zakázané ustanovenie vypustí zo svojich predpisov úplne aj po formálnej stránke, avšak na druhej strane vzhľadom na to, že predseda komory vyslovil isté problémy súvisiace s možnosťou okamžitého odstránenia protisúťažných ustanovení riadnym postupom, úrad by bral do úvahy aj taký spôsob ukončenia porušovania, kedy by orgány komory deklarovali, že nebudú uplatňovať dané ustanovenia v praxi a členovia komory by sa necítili byť týmito ustanoveniami viazaní. Keďže za porušenie Advokátskeho poriadku hrozia advokátom podľa § 56 ods. 2 zákona o advokácii závažné postihy, ktoré môžu vážne zasiahnuť do ich podnikateľských aktivít, nemožno prijať záver, že by sa advokáti necítili byť viazaní § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, kým orgány komory nevyhlásili, že dané ustanovenie nebudú vynucovať a advokátov s týmto neoboznámili. V danom prípade je osobitne relevantné uznesenie Revíznej komisie komory, keďže návrh na začatie disciplinárneho konania môže podľa § 58 ods. 1 zákona o advokácii podať predseda revíznej komisie a minister spravodlivosti Slovenskej republiky.

(109)	Úrad berie do úvahy uznesenie Revíznej komisie komory z 9. septembra 2011, ako aj skutočnosť, že účastník konania predložil k vyjadreniu k výzve pred vydaním rozhodnutia snímok webovej stránky komory, na ktorej je zobrazený text „Revízna komisia SAK prijala dňa 9. 9. 2011 uznesenie, podľa ktorého RK SAK nebude podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania proti advokátom, ktorých konanie by mohlo byť v rozpore s § 38 Advokátskeho poriadku.“ Účastník konania tvrdí, že uvedený oznam bol zverejnený v októbri 2011, avšak nepredložil o tom žiadny dôkaz. Na jednej strane bol účastník konania povinný podľa § 25 ods. 5 zákona oznámiť túto skutočnosť bezodkladne, teda už v priebehu októbra, avšak úrad na druhej strane berie do úvahy aj skutočnosť, že vzhľadom na hrozbu pomerne vysokej sankcie podľa § 38 ods. 5 zákona účastník konania predložil pravdivé údaje a hoci nie je zrejmé, kedy sa advokáti mohli oboznámiť s uvedeným oznámením revíznej komisie, úrad posúdil vec v prospech účastníka konania, keď prišiel k záveru, že ku koncu októbra 2011 sa členovia komory mohli oboznámiť s oznámením revíznej komisie.

(110)	Na základe uvedených skutočností úrad prišiel k záveru, že pokiaľ sa nepreukáže opak a pokiaľ Revízna komisia komory zotrvá na svojom stanovisku z 9. septembra 2011, potom ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 nemá po októbri 2011 charakter rozhodnutia združenia podnikateľov na účely § 4 zákona a čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

K štvrtému okruhu námietok

(111)	Úrad v bode (75) výzvy pred vydaním rozhodnutia deklaroval, že žiadny advokát nebol v sledovanom období postihnutý za porušenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku, a teda prihliadne na to pri stanovovaní výšky pokuty. 

(112)	Nedôsledné vymáhanie prijatého pravidla, respektíve neexistencia disciplinárnych konaní v danej veci, a to aj pri identifikovaní jednotlivých prípadov možného porušenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku neznamená, že by sa členovia komory necítili byť viazaní takýmto rozhodnutím komory, pretože samotná hrozba sankcie za porušovanie ustanovení Advokátskeho poriadku je dostatočným dôkazom o existencii donucovacieho mechanizmu, a teda nie je potrebné preukazovať existenciu disciplinárnych konaní pre porušenie daných ustanovení Advokátskeho poriadku. 

K návrhom účastníka konania

(113)	Z vyššie uvedených dôvodov úrad na základe vyjadrenia účastníka konania nemení svoje predbežné závery oznámené účastníkovi konania vo výzve pred vydaním rozhodnutia, okrem dĺžky trvania protiprávneho stavu, keď stanovuje túto dobu v trvaní od 5. mája 2010 do 31. októbra 2011.

(114)	Z uvedených dôvodov úrad tiež nevyhovuje návrhu účastníka konania na zastavenie konania, pretože na základe vyjadrenia účastníka konania nezistil žiadny dôvod na zastavenie konania podľa  § 32 zákona. 

(E) Závery úradu

(115)	Na základe skutočností zistených počas správneho konania, prešetrovania úradu, ktoré predchádzalo tomuto konaniu, ako aj s ohľadom na právny názor vyslovený v predchádzajúcich rozhodnutiach úradu a súdov, a po vyhodnotení námietok a návrhov účastníka konania uvedených v jeho vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia, úrad dospel k nasledujúcim záverom:

(E1) Združenie podnikateľov

(116)	 Komora sa na účely § 4 zákona považuje za združenie podnikateľov, keďže združuje advokátov, pričom výkon advokácie v zmysle § 1 ods. 2 zákona o advokácii je treba považovať za podnikanie, a teda advokáti sú podnikateľmi podľa § 3 ods. 2 zákona, a je irelevantné, že advokát môže vykonávať v zmysle § 12 ods. 1 zákona o advokácii advokáciu  samostatne, v združení spolu s inými advokátmi, ako spoločník verejnej obchodnej spoločnosti, ako komplementár komanditnej spoločnosti alebo ako konateľ spoločnosti s ručením obmedzeným.

(117)	Komora vydávaním prepisov záväzných pre advokátov, advokátskych koncipientov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a medzinárodných advokátov môže ovplyvňovať ich podnikanie a teda aj správanie na trhu.

(118)	Komora sa tiež považuje za združenie podnikov podľa čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Za podnik sa na účely čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie považuje podľa ustálenej judikatúry európskych súdov akákoľvek entita vykonávajúca hospodársku činnosť, bez ohľadu na jej právny stav a spôsob financovania, pričom za hospodársku činnosť sa považuje akákoľvek činnosť spočívajúca v poskytovaní tovarov alebo služieb na danom trhu. Výkon advokácie je v zmysle § 1 ods. 2 zákona o advokácii poskytovaním služieb za odplatu, a teda činnosť advokátov je ekonomickou činnosťou. Profesijná organizácia sa považuje za združenie podnikateľov v zmysle čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie ak prijíma pravidlá predstavujúce vyjadrenie úmyslu zástupcov príslušníkov určitej profesie, že by sa mali správať určitým spôsobom pri vykonávaní hospodárskej činnosti  Rozhodnutie týkajúce sa určovania pravidiel propagácie a reklamy advokácie je pravidlom, ktoré predstavuje vyjadrenie vôle advokátov stanoviť určitý spôsob správania sa pri výkone hospodárskej činnosti.

(E2) Rozhodnutie združenia podnikateľov

(119)	Úrad považuje Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 za rozhodnutia združenia podnikateľov v zmysle § 4 ods. 2 písm. c) zákona, ako aj za rozhodnutia združenia podnikov v zmysle čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(120)	Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 boli prijaté konferenciou advokátov, ktorá je orgánom komory v zmysle § 66 ods. 4 písm. a) zákona o advokácii a súčasne sú záväzné podľa § 75 ods. 1 zákona o advokácii pre advokátov, advokátskych koncipientov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a medzinárodných advokátov a  ich porušenie je disciplinárnym previnením podľa § 56 ods. 1 zákona o advokácii, za ktoré hrozí sankcia podľa § 56 ods. 2 zákona o advokácii, a preto je ich možné považovať za právne akty združenia podnikateľov v zmysle § 4 ods. 2 písm. c) zákona. 

(121)	Podľa ustálenej judikatúry európskych súdov možno za rozhodnutie združenia podnikov na účely čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie považovať akékoľvek opatrenie združenia podnikov bez ohľadu na jeho právny charakter, ktoré predstavuje verný obraz  odhodlania združenia koordinovať správanie svojich členov na trhu v súlade s podmienkami rozhodnutia. Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 upravujú podmienky poskytovania advokátskych služieb advokátmi na trhu, a preto sú rozhodnutiami združenia podnikov na účely čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(E3) Relevantný trh

(122)	Priestorový relevantný trh je stanovený ako územie Slovenskej republiky, keďže Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 sa vzťahuje na poskytovanie právnych služieb na území Slovenskej republiky (§ 1 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 1 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010). Na účely posúdenia pravidiel reklamy možno považovať súťažné podmienky na celom území Slovenskej republiky za homogénne a možno ho oddeliť od iných území, na ktoré sa Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 nevzťahuje. 
(123)	Službu spočívajúcu v poskytovaní právnych služieb pri výkone advokácie nemožno považovať za zameniteľnú za inú službu poskytovanú v rámci podnikateľskej činnosti, a to vzhľadom na jej univerzálnosť a komplexnosť, napriek tomu, že pri niektorých úkonoch sa rozsah služieb čiastočne prekrýva s činnosťou daňových poradcov, exekútorov a notárov. Vzhľadom na uvedené je potrebné stanoviť tovarový relevantný trh ako trh poskytovania právnych služieb v rámci výkonu advokácie.

(E4) Obmedzenie súťaže

(124)	Úrad sa pridŕža svojho predchádzajúceho právneho názoru vyjadreného v rozhodnutí úradu č. 2010/KH/1/1/028 z 4. mája 2010, v rozhodnutí rady úradu č. 2010/KH/R/2/048 zo 6. augusta 2010, ktorý bol aprobovaný rozsudkom Krajského súdu v Bratislave z 21. marca 2007, sp. zn. 2 S 380/06 a rozsudkom Najvyššieho súdu Slovenskej republiky z 21. januára 2009 sp. zn. 2 Sžh 3/2007, že ustanovenie advokátskeho poriadku, podľa ktorého advokát a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb s uvedením nasledujúcich skutočností: a) označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientmi a pod.; b) osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti; c) odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.; d) údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami, obmedzuje hospodársku súťaž tým, že neumožňuje získať spotrebiteľom dostatok informácií. Krajský súd v Bratislave vo svojom rozsudku na strane 11 uviedol: „Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku má protisúťažný a obmedzujúci charakter. Súd má za to, že ustanovenie § 38 ods. 1 písm. a) až d) AP taxatívne vymedzuje náležitosti, o ktorých môže advokát, združenie a spoločnosť poskytujúca právne služby informovať verejnosť. Nie je možné sa stotožniť s názorom žalobcu, že predmetné ustanovenie je formulované dostatočne všeobecne, aby verejnosť mohla obdržať všetky informácie relevantné v súvislosti s poskytovaním právnych služieb. Ustanovenie je vymedzené taxatívne, jeho formulácia nedáva priestor pre poskytnutie iných  informácií, ktoré sú relevantné k celkovému obrazu o advokátskej kancelárii, príp. o spoločnosti poskytujúcej právne služby. Práve z dôvodu taxatívnosti tohto ustanovenia neumožňuje poskytnúť verejnosti napr. informácie o cenách. Súd sa preto nemôže stotožniť s dôkazom opaku uvedenom v žalobe, podľa ktorého sa advokátovi síce zakazuje vyzdvihovanie výhodnosti poskytovania právnych služieb, ale nezakazuje sa mu vecne informovať o podmienkach poskytovania právnych služieb a to vrátane cenových.“ Úrad nevidí dôvod na odchýlenie sa od tohto právneho názoru, a preto podľa princípov právneho štátu, ktoré okrem iného spočívajú v predvídateľnosti rozhodnutí štátnych orgánov, je povinný tento právny názor úradu a súdov nasledovať.

(125)	 Dané ustanovenia advokátskeho poriadku môžu mať za následok obmedzenie súťaže v tom, že obmedzujú tok informácií voči spotrebiteľom ako prijímateľom služieb a teda podnikatelia poskytujúci právne služby môžu využívať informačnú asymetriu  v neprospech spotrebiteľov, a to napríklad v oblasti cenovej politiky týchto podnikateľov. Obmedzenie možností reklamy teda znižuje intenzitu konkurenčného boja medzi podnikateľmi na trhu poskytovania právnych služieb, čo môže viesť k tomu, že spotrebiteľ sa rozhodne využiť služby advokáta, alebo inej osoby poskytujúcej právne služby na území Slovenskej republiky, pod vplyvom nedostatočných informácií. V tejto súvislosti na naplnenie skutkovej podstaty podľa § 4 ods. 1 zákona a čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie nie je potrebné preukázať a vyčísliť, či nastal skutočný dopad na trh, ale postačuje osvedčiť, že ide o potenciálne obmedzenie súťaže na danom trhu, a teda že skúmané rozhodnutie združenia podnikateľov môže mať za následok obmedzenie súťaže. Vzhľadom na ekonomický a právny kontext posudzovaných ustanovení advokátskych poriadkov a pri zohľadnení predchádzajúcich právnych názorov možno prísť k záveru, že dané ustanovenia advokátskych poriadkov môžu mať za následok obmedzenie súťaže na relevantnom trhu poskytovania právnych služieb na území Slovenskej republiky, pričom konkrétny dopad na súťaž nie je potrebné vyčísľovať, keďže tento negatívny vplyv na súťaž je priamo odvoditeľný s obsahu a kontextu protisúťažného ustanovenia rozhodnutia združenia podnikateľov. 

(E5) Vplyv na obchod medzi členskými štátmi

(126)	Pokiaľ ide o vplyv na obchod medzi členskými štátmi, rozhodnutie alebo dohoda, ktorá pokrýva celé územie členského štátu má podľa svojej samotnej povahy za následok rozdelenie trhov na národnej báze, a teda bráni ekonomickej interpenetrácii, ktorá je cieľom Zmluvy o Európskej  únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie. 

(127)	Ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 sú záväzné a ovplyvňujú činnosť aj osôb usídlených v iných členských štátoch Európskej únie, a teda postihujú aj cezhraničné poskytovanie právnych služieb, a preto uvedené ustanovenia môžu mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi. 

(128)	Keďže osoby podliehajúce Advokátskemu poriadku prijatému dňa 16. júna 2007 a Advokátskemu poriadku prijatému dňa 19. júna 2010 sú výlučnými poskytovateľmi právnych služieb v zmysle § 1 ods. 2 zákona o advokácii na území Slovenskej republiky, vplyv na obchod medzi členskými štátmi nemožno považovať za zanedbateľný.

(E6) Výnimky a de minimis

(129)	Rozhodnutia združenia podnikateľov, ktorými sú Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 a Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010, sú záväzné pre každého, kto poskytuje právne služby na území Slovenskej republiky, a teda nie je možné uplatniť ustanovenie § 6 ods. 1 zákona, keďže uvedené rozhodnutia komory majú vplyv na správanie všetkých poskytovateľov služieb na relevantnom trhu. Z rovnakého dôvodu nemožno vplyv uvedených rozhodnutí komory považovať za zanedbateľný na účely čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(130)	Úrad počas správneho konania nezistil splnenie podmienok podľa § 6 ods. 3 zákona a čl. 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a účastník splnenie takýchto podmienok ani nenamietol.
 
(131)	Obmedzenie rozsahu poskytovaných údajov o službách nemožno  hodnotiť tak, že by prispievalo k zlepšeniu distribúcie služieb, či k zlepšeniu výroby alebo podpory technického alebo hospodárskeho rozvoja. Taktiež nie je zrejmé, aký by mali mať spotrebitelia prospech z toho, že nedostanú vopred dostatok informácií o poskytovanej službe, pričom toto obmedzenie zahŕňa 100 % vymedzeného relevantného trhu poskytovania právnych služieb na území Slovenskej republiky. Z tohto dôvodu podmienky uvedené v § 6 ods. 3 zákona nemožno aplikovať na ustanovenia § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010. 

(132)	Z rovnakých dôvodov nemožno ani uplatniť výnimku podľa čl. 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktoré je obsahovo totožné s § 6 ods. 3 zákona.

(F) Zákaz

(133)	Na základe vyššie uvedených skutočnosti, ako aj na základe argumentov uvedených v časti (D3) odôvodnenia tohto rozhodnutia úrad dospel k záveru, že Advokátsky poriadok prijatý dňa 16. júna 2007 v Bratislave konferenciou advokátov ako orgánom komory je v časti § 38 ods. 1 zakázaný podľa § 4 ods. 1 ako rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré môže mať za následok obmedzenie súťaže na trhu poskytovania právnych služieb v rámci výkonu advokácie na území Slovenskej republiky, ako aj podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, keďže môže mať v tejto časti vplyv na obchod medzi členskými štátmi. 

(134)	Keďže ustanovenie § 38 ods. 1 je oddeliteľné od zvyšných ustanovení Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007, zákaz sa vzťahuje iba na toto ustanovenie (§ 4 ods. 4 zákona). 

(135)	 Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 je zakázané počas celej doby, kedy mal byť podľa rozhodnutia orgánov komory účinné, teda od 16. júna 2007 do 18. júna 2010, keďže dňa 19. júna 2010 bol tento advokátsky poriadok zrušený. Keďže rozhodnutím zo 4. mája 2010 č. 2010/KH/1/1/028 v spojení s rozhodnutím z 6. augusta 2010 č. 2010/KH/R/2/048 bolo k 4. máju 2010 právoplatne deklaratórne rozhodnuté o tom, že pravidlá komory formulované v § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku sú zakázané, a preto postačuje vysloviť zákaz tohto ustanovenia pre obdobie od 5. mája 2010 do 18. júna 2010.

(136)	  Na základe vyššie uvedených skutočnosti, ako aj na základe argumentov uvedených v časti (D3) odôvodnenia tohto rozhodnutia úrad dospel tiež k záveru, že Advokátsky poriadok prijatý dňa 19. júna 2010 v Bratislave konferenciou advokátov ako orgánom komory je v časti § 38 ods. 1 zakázaný podľa § 4 ods. 1 ako rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré môže mať za následok obmedzenie súťaže na trhu poskytovania právnych služieb v rámci výkonu advokácie na území Slovenskej republiky, ako aj podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, keďže môže mať v tejto časti vplyv na obchod medzi členskými štátmi. 

(137)	Keďže ustanovenie § 38 ods. 1 je oddeliteľné od zvyšných ustanovení Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010, zákaz sa vzťahuje iba na toto ustanovenie (§ 4 ods. 4 zákona). 

(138)	Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 je zakázané počas celej doby, kedy mal byť podľa rozhodnutia orgánov komory účinný, teda od 19. júna 2010. Úrad však prišiel k záveru, že keďže  revízna komisia komory prijala dňa 9. septembra 2011 uznesenie, podľa ktorého nebude podávať návrhy na začatie disciplinárneho konania proti advokátom, ktorých konanie by mohlo byť v rozpore s § 38 advokátskeho poriadku, a súčasne v priebehu mesiaca október boli advokáti informovaní o takomto uznesení, úrad nedeklaruje zákaz tohto ustanovenia od 1. novembra 2011, pretože podľa zisteného skutkového stavu po tomto dátume by nemalo pri dodržaní vyššie spomenutých podmienok predstavovať ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 vyjadrenie spoločnej vôle advokátov a iných osôb združených v komore správať sa určitým spôsobom na trhu.

(139)	Keďže ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 je stále latentne súčasťou predpisov komory a zrušiť ho môže iba konferencia advokátov, úrad považuje za potrebné zabezpečiť právnu istotu v súvislosti s uplatňovaním tohto ustanovenia orgánmi komory tým, že podľa § 22 ods. 1 písm. b) zákona rozhodne o uložení povinnosti zdržať sa aplikovania § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 a odstrániť protiprávny stav. Zároveň na zabezpečenie dostatočného účinku uplatňovania európskeho a slovenského úrad považuje za potrebné uložiť komore povinnosť odstrániť ustanovenie čl. 38 ods. 1 z Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 a to postupom stanoveným predpismi komory a zákonom o advokácii pri prijímanie a zrušovanie vnútorných predpisov komory. Keďže advokátsky poriadok bol prijatý konferenciou advokátov, úrad stanovil dlhšiu lehotu na splnenie povinnosti rešpektujúc, že na zvolanie konferencie advokátov je potrebný určitý čas, avšak takáto lehota nemôže byť neprimerane dlhá, aby to neoslabilo účinok rozhodnutia a tým uplatňovania súťažných pravidiel úradom. Trojmesačnú lehotu na plnenie považuje úrad za dostatočnú, pretože v takejto lehote troch mesiacov je možné konferenciu volať a uskutočniť, keďže § 68 ods. 1 zákona o advokácii predpokladá zvolanie konferencie advokátov v kratšej, dvojmesačnej lehote. Neobstojí tvrdenie predsedu komory, že ustanovenie môže byť zmenené až konferenciou advokátov v roku 2013, pretože § 68 ods. 1 zákona o advokácii stanovuje minimálnu trojročnú periodicitu konferencií advokátov, čo však nevylučuje, aby ju predsedníctvo zvolávalo častejšie. Tiež je potrebné stanoviť, že ustanovenie obsahovo totožné s ustanovením čl. 38 ods. 1 z Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 sa nesmie stať súčasťou predpisov komory ani v budúcnosti, a vzhľadom na doterajšie správanie komory spočívajúce v opakovanom porušení súťažných pravidiel je treba stanoviť túto povinnosť explicitne.

(G) Správny delikt

(140)	Subjektom zodpovednosti za správny delikt, za spáchanie ktorého sa ukladá pokuta podľa § 38 ods. 1 zákona je podnikateľ v zmysle § 3 ods. 2 zákona, teda aj združenie podnikateľov.
.
(141)	 Správny delikt podľa § 38 ods. 1 zákona je konštruovaný na princípoch objektívnej zodpovednosti, a preto sa pri posudzovaní naplnenia skutkovej podstaty neprihliada na zavinenie zodpovednej osoby (subjektívna stránka). 

(142)	 Objektom správneho deliktu podľa § 38 ods. 1 zákona je okrem iného záujem na zabezpečení riadneho fungovania trhového mechanizmu prostredníctvom ochrany hospodárskej súťaže na území Slovenskej republiky pred protisúťažným konaním podnikateľov a v spojení s § 2 ods. 3 zákona a čl. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 aj záujem na riadnom fungovaní obchodu medzi členskými štátmi prostredníctvom ochrany hospodárskej súťaže na vnútornom trhu.

(143)	Objektívna stránka môže spočívať nielen v konaní, ale aj v opomenutí dbať na dodržiavanie povinností daných zákonom alebo rozhodnutím úradu, pričom toto môže okrem iného spočívať  v uzatvorení dohody obmedzujúcej súťaž, ktorá je zakázaná podľa § 4 ods. 1 zákona alebo podľa čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(144)	Porušením zákazu podľa § 4 ods. 1 zákona konaním uvedeným v časti (F) odôvodnenia tohto rozhodnutia sa komora dopustila správneho deliktu, ktorý je trestaný pokutou podľa § 38 ods. 1 zákona. Uvedeným konaním sa komora tiež dopustila správneho deliktu porušením zákazu čl. 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(145)	Vzhľadom na to, že § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 sú obsahovo totožné a advokátske poriadky na seba nadväzujú, úrad považuje konanie komory za pokračovacie správne delikty v trvaní od 5. mája 2010 do 31. októbra 2011, teda v trvaní takmer 18 mesiacov.

(146)	Sankciou za správne delikty uvedené v § 38 ods. 1 je pokuta, ktorej uloženie je obligatórne. Dolná hranica pokuty nie je uvedená a horná hranica je stanovená pohyblivo ako 10 % z obratu za posledné uzatvorené účtovné obdobie, čo má zohľadniť rôznu ekonomickú silu podnikateľov a zabezpečiť na jednej strane primerané, na druhej strane však efektívne a dostatočné potrestanie, ktoré síce núti podnikateľa k náprave a odstrašuje tohto podnikateľa, ako aj iných podnikateľov od ďalšieho protiprávneho správania, avšak takáto pokuta podnikateľa ekonomicky nelikviduje. 

(147)	Komora na základe výzvy úradu predložila údaje o obrate za rok 2010, pričom údaje za rok 2011 neboli úradu do dňa vydania tohto rozhodnutia predložené, a preto úrad bude vychádzať z údajov o obrate dosiahnutom v roku, ktorý predchádza roku, ktorý predchádza roku, v ktorom je vydané rozhodnutie úradu, a teda za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie sa bude považovať rok 2010.

(148)	Vzhľadom na to, že obrat komory za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie je možné určiť a je vyšší ako 330 eur, úrad bude pri možnom stanovení pokuty vychádzať z celkového obratu vypočítaného na základe súčtu nasledujúcich údajov poskytnutých komorou: tržby za predaj tovaru 445,70 eur + tržby za predaj vlastných výrobkov a služieb 425 158 eur + prijaté príspevky 1 253 665 eur + finančná pomoc 0 eur + výnosy z predaných talárov 8 228 eur + Iné ost. výn. - 2003 príspevky 269,48 eur + Iné ost. výn. - Zborníky predaj 26,08 eura + Iné ost. výn. - Trestný zákon predaj 46,30 eura + Iné ost. výn. - Zborník SDTP 2010 353,85 eura = 
1 688 192,41 eura. 

(149)	Základnými kritériami sú závažnosť a dĺžka porušovania. Súčasťou posudzovania závažnosti porušovania je povaha správneho deliktu, skutočný dopad správneho deliktu na trh a tam, kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem uvedených kritérií, ktoré sa viažu na porušenie ako také, zákon ukladá brať do úvahy aj iné skutočnosti viažuce sa najmä k osobe porušovateľa ako recidíva (pričom môže ísť o individuálnu aj generickú recidívu), odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušovania alebo neplnenia dohody obmedzujúcej súťaž v praxi. V súvislosti s týmito kritériami treba uviesť, že individuálna recidíva je výraznejšou priťažujúcou okolnosťou, nemožno však prehliadať ani generickú recidívu. Samotný majetkový prospech nie je v zásade potrebné vyčísliť, treba však prihliadnuť na skutočnosť, či podnikateľ mohol získať takýto prospech zakázaným konaním. Samotná veľkosť majetkového prospechu je v zásade determinovaná veľkosťou trhu a závažnosťou konania, a preto je potrebné dbať na do, aby tá istá skutočnosť nebola dvojnásobne priťažujúcou okolnosťou. V žiadnom prípade nielenže nemožno brať do úvahy subjektívnu stránku, ale táto nemôže mať ani vplyv na výšku uloženej pokuty.  Na účely zohľadnenia vyššie uvedených princípov vydal úrad Metodický pokyn o postupe pri určovaní pokút v prípadoch zneužívania dominantného postavenia a dohôd obmedzujúcich súťaž (ďalej len „metodický pokyn“), ktorého cieľom je vysvetliť základné princípy pri ukladaní pokút Prijatie metodického pokynu má u podnikateľov vyvolať legitímne očakávania, že sa ním bude úrad pri ukladaní pokút riadiť, a teda jeho postup bude predvídateľný. Na druhej strane ani stanovenie pokuty v súlade s metodickým pokynom nezbavuje úrad povinnosti riadne odôvodniť výšku pokuty podľa kritérií stanovených zákonom. Metodický pokyn teda reflektuje jednotlivé kritériá stanovené zákonom, kvantifikuje a systematizuje ich. Stanovenie jednotlivých pravidiel ukladania pokút tiež umožňuje dodržiavanie zásady rovnosti, teda aby boli rovnaké prípady posudzované rovnako. Základný rámec postupu na stanovenie výšky pokuty možno podľa metodického pokynu určiť nasledujúcim spôsobom:

1.	stanovenie základnej sumy pokuty v nasledujúcich krokoch:
a)	určenie relevantného obratu, pričom relevantným obratom sa rozumie obrat bez daní dosiahnutý podnikateľom z predaja tovarov a služieb, ktorých sa narušenie alebo obmedzenie súťaže priamo alebo nepriamo dotýka, a to na vymedzenom priestorovom relevantnom trhu a za jeden kalendárny rok,
b)	stanovenie sumy pokuty na základe závažnosti porušovania zákona ako súčinu relevantného obratu a percenta určeného na základe závažnosti porušovania zákona, 
c)	úprava pokuty v závislosti od dĺžky trvania porušovania zákona – vynásobenie pokuty podľa bodu b. počtom rokov, počas ktorých k porušovaniu zákona došlo,
2.	úprava základnej sumy pokuty na základe iných skutočností majúcich vplyv na výšku pokuty,
3.	kontrola, či pokuta nepresahuje 10 % z celkového obratu.

Úrad v danom prípade teda považuje za kľúčový tzv. relevantný obrat, teda hodnota predaja tovarov a služieb, ktorých sa porušovanie zákona týka, čo umožňuje určiť ekonomický dopad porušovania zákona, ako aj proporcionálny podiel každého z podnikateľov porušujúcich zákon v rámci danej praktiky. Rovnako aj najefektívnejšie zabezpečí, aby pokuta korešpondovala so ziskom z protisúťažnej praktiky, nakoľko predpokladaný zisk z porušenia zákona je pozitívne korelovaný s obratom podnikateľa na dotknutom trhu počas trvania porušenia zákona. 
Závažnosť porušenia sa prejavuje vynásobením hodnoty relevantného trhu koeficientom stanoveným podľa závažnosti porušovania (kartelové dohody s veľmi vážnym dopadom na trh, ako aj zneužitia dominantného postavenia vylučovacieho charakteru s veľmi vážnym dopadom na trh), ktorý podľa metodického pokynu môže pri najzávažnejších typoch porušení zákona dosahovať až 30 %. 
Pri stanovovaní miery závažnosti metodický pokyn poukazuje na kritériá hodnotenia podľa zákona.
Dĺžka porušovania sa pri stanovení výšky pokuty prejavuje vynásobením sumy stanovenej v predchádzajúcom kroku počtom rokov porušovania. 
Uvedeným spôsobom stanovená základná suma pokuty je následne upravená podľa poľahčujúcich a priťažujúcich okolností, ktoré majú svoj odraz v povinnosti úradu brať do úvahy špecifické kritériá pri ukladaní pokút týkajúce sa osoby podnikateľa.
Podľa metodického pokynu

1.	skutočnosťami, na základe ktorých dochádza k zvýšeniu pokuty, sú najmä:
a)	 opakované porušenie zákona podnikateľom,
b)	podnikateľ bol iniciátorom deliktu alebo vystupoval ako vodca,
c)	podnikateľ uskutočňoval opatrenia voči inému podnikateľovi s cieľom prinútiť ho k porušovaniu,
d)	podnikateľ vedome sťažoval prešetrovanie prípadu,
e)	podnikateľ dosiahol z protiprávneho konania majetkový prospech, ktorý je  možné vyčísliť;

2.	skutočnosťami, na základe ktorých úrad zníži základnú sumu pokuty, sú najmä:
a)	pasívne postavenie podnikateľa,
b)	podnikateľ ukončil porušovanie súťažných pravidiel po intervencii úradu,
c)	podnikateľ neuplatnil dohodu obmedzujúcu súťaž v praxi,
d)	existencia dôvodnej pochybnosti na strane podnikateľa, či jeho konanie zakladá porušovanie súťažných pravidiel (ide najmä o omyl vyvolaný okolnosťami na strane štátnych orgánov, v každom prípade však nie nedostatok úmyslu na strane podnikateľa),
e)	podnikateľ efektívne spolupracoval s úradom nad rámec zákonných povinností. 

Úrad tiež v metodickom pokyne deklaruje,  že môže znížiť pokutu, ak sa  preukáže, že uloženie plnej sumy pokuty by priamo viedlo k odchodu podnikateľa z trhu.  
Na druhej strane však na zabezpečenie dostatočného odstrašujúceho efektu môže podľa metodického pokynu úrad pokutu zvýšiť v prípadoch, ak podnikateľ má výnimočne veľký obrat v porovnaní s relevantným obratom. 

(150)	Pri rozhodovaní o výške pokuty vychádzal úrad z pokuty, ako ju stanovila Rada úradu v rozhodnutí zo 6. augusta 2010 č. 2010/KH/R/2/048, ktorá stanovila komore pokutu vo výške 0,22 % z obratu. Zohľadniac pravidlá pri ukladaní pokút potom možno prísť k záveru, že za porušenia označené v danom rozhodnutí Rady úrad bolo stanovené percento za závažnosť, ktorým sa vynásobí relevantný obrat vo výške 0,0367 %. V uvedenom percente za závažnosť je v danom prípade potrebné považovať aj zhodnotenie vplyvu na obchod medzi členskými štátmi, čo je priťažujúcim faktorom pri stanovovaní úrovne pokuty.

(151)	Úrad zotrváva aj na svojom stanovisku formulovanom v rozhodnutí zo 4. mája 2010 č. 2010/KH/1/1028, podľa ktorého je potrebné považovať § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010  za menej závažné porušenie súťažných pravidiel, a preto bude pokuta stanovená na dolnej hranici zákonného rozsahu. 

(152)	V rozhodnutí Rady úradu boli posudzované dve skupiny konaní (ustanovenia § 37 a ustanovenia § 38 advokátskeho poriadku), pričom konanie spočívajúce v prijatí § 37 advokátskeho poriadku bolo na jednej strane považované za závažnejšie, avšak na druhej z konania orgánov komory vyplývalo, že sa ich praktické konanie odklonilo od textu samotného advokátskeho poriadku, a preto úrad prišiel k záveru, že z dôvodu závažnosti protiprávneho konania prisúdi za menej závažné porušenie súťažných pravidiel spočívajúce v prijatí § 37 advokátskeho poriadku polovicu vyššie uvedeného percenta za závažnosť.

(153)	Keďže komora nemá príjmy z činností, ktoré by síce súviseli s podnikateľskou činnosťou, ale nesúviseli by s poskytovaním právnych služieb na území Slovenskej republiky, v danom prípade bude celkový obrat a relevantný obrat totožný. 

(154)	Na základe vyššie uvedených skutočností určuje úrad za správny delikt spočívajúci v porušení § 4 ods. 1 zákona základnú výšku pokuty zohľadňujúcu závažnosť porušenia vo výške 0,01835 % z obratu, teda 309,78 eura. 

(155)	Vzhľadom na charakter posudzovania zakázaných rozhodnutí, ktorých cieľom je obmedzenie súťaže nie je potrebné vyčísľovať skutočný dopad na trh, a teda pokiaľ úrad nezistil skutočný negatívny dopad na trh, nie je dôvod zvýšiť na základe tejto skutočnosti pokutu.

(156)	Úrad prihliadol na dĺžku protiprávneho konania tak, že vzhľadom na to, že protiprávne konanie trvalo takmer 18 mesiacov, vynásobil základnú výšku pokuty koeficientom 1,5, a teda po zohľadnení tejto skutočnosti stanovil pokutu vo výške 464,67 eur.

(157)	Neexistenciu disciplinárnych konaní pre porušenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 alebo § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010 považuje úrad za dostatočne zohľadnenú pri mimoriadne nízkej základnej výške pokuty.

(158)	Úrad tiež nezistil žiadne ďalšie skutočnosti, ktoré by odôvodňovali zvýšenie pokuty a spočívali by v odmietnutí účastníka konania spolupracovať, postavení účastníka konania ako vodcu alebo iniciátora porušovania, respektíve získanie majetkového prospechu komorou z porušovania.

(159)	Úrad však zistil, že komora sa dopustila opakovaného porušenia zákona, keďže za prijatie a uplatňovanie ustanovení, ktoré obsahovo zodpovedajú § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 16. júna 2007 a § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku prijatého dňa 19. júna 2010, bola za predchádzajúce obdobie už potrestaná a napriek rozhodnutiam súdov a úradu od takéhoto konania neupustila a urobila tak až po začatí správneho konania č. 0016/ODOS/2011, v ktorom je vydávané toto rozhodnutie. V danom prípade ide teda o individuálnu recidívu, ktorá odôvodňuje mimoriadne zvýšenie pokuty až o 100 %, a teda úrad stanovuje konečnú výšku pokuty na 930 eur.

(160)	Ukladaná výška pokuty predstavuje pokutu uloženú na dolnej hranici, keďže horná hranica pre uloženie pokuty je v prípade komory 168 819,24 eura, teda pokuta predstavuje 0,55 % zo zákonného rozsahu. Pokuta tiež nemôže mať v žiadnom prípade likvidačný charakter, keďže predstavuje 0,055 % z celkového obratu komory a je teda len skutočne symbolickým zásahom do majetkových práv účastníka konania, a preto rozhodnutie plní edukatívno-preventívnu funkciu.

(161)	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti a vychádzajúc z citovaných ustanovení zákona úrad rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.

Poučenie:

Podľa § 34 ods. 1 zákona v spojení s § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov proti tomuto rozhodnutiu možno podať rozklad Rade Protimonopolného úradu Slovenskej republiky prostredníctvom Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru dohôd obmedzujúcich súťaž, v lehote 15 dní odo dňa jeho doručenia. Podľa § 61 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov včas podaný rozklad má odkladný účinok. Toto rozhodnutie je preskúmateľné súdom podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku po vyčerpaní riadnych opravných prostriedkov.

     Mgr. Zuzana Kochanová
                                                                                  poverená riadením 
                                                                      odboru dohôd obmedzujúcich súťaž

Rozhodnutie sa doručí:

Mgr. Marek Benedik
Rudnayovo námestie č. 1
811 01 Bratislava