PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo: 2002/DZ/P/2/184	Bratislava 10. september 2002

Predsedníčka Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, ako orgán príslušný na konanie podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní, vo veci rozkladu podaného podnikateľom ESPA LINE, spol. s r. o. so sídlom Hotel Máj, Hlboká 49, 921 01 Piešťany, zastúpeným JUDr. Vladimírom Gembickým, komerčným právnikom, Mlynská č. 10, 927 01 Piešťany proti rozhodnutiu Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia č. 2002/DZ/2/1/047 zo dňa 20.03.2002, na návrh osobitnej komisie takto

rozhodla:

podľa § 59 ods. 3 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia č. 2002/DZ/2/1/047 zo dňa 20.03.2002 zrušuje a vec vracia prvostupňovému orgánu na nové prejednanie a rozhodnutie.

Odôvodnenie: 

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“) vydal dňa 20.03.2002 rozhodnutie č. 2002/DZ/2/1/047, ktorým rozhodol, že konanie podnikateľa Slovenské liečebné kúpele, a.s., Winterova 29, 921 01 Piešťany (ďalej len „SLK“) spočívajúce vo vynucovaní neprimeraných cenových podmienok v zmluvách pri poskytovaní služieb komplexnej kúpeľnej liečebnej starostlivosti a ambulantnej liečebnej starostlivosti nemá povahu zneužívania dominantného postavenia na relevantnom trhu podľa § 7 ods. 5 písm. a) zákona č. 188/1994 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“). Úrad ďalej rozhodol, že povahu zneužitia dominantného postavenia na relevantnom trhu podľa § 7 ods. 5 písm. b) zákona nemá ani konanie podnikateľa SLK spočívajúce v stanovení počtu pacientov ubytovaných v hoteli Máj vo vlastníctve podnikateľa ESPA LINE, spol. s r.o. so sídlom Hotel Máj, Hlboká 49, 921 01 Piešťany (ďalej len „ESPA LINE“ ) a ani konanie podnikateľa SLK spočívajúce v uplatňovaní rozdielnych cenových podmienok pri zhodnom plnení pri poskytovaní služieb komplexnej starostlivosti podľa § 7 ods. 5 písm. c) zákona. 
 
Listom č. 1710/2002 zo dňa 08.04.2002 bol úradu doručený rozklad podnikateľa ESPA LINE prostredníctvom právneho zástupcu JUDr. Vladimíra Gembického, komerčného právnika, Mlynská 10, 921 01 Piešťany, v ktorom boli namietané najmä tieto skutočnosti:

1.	„Svojim rozhodnutím č. 2002/DZ/2/1/047 zo dňa 20.03.2002 rozhodol Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia o podnete spoločnosti ESPA LINE s.r.o. Piešťany vo veci zneužívania dominantného postavenia na relevantnom trhu spoločnosťou Slovenské liečebné kúpele Piešťany a.s. (SLK) tak, že vo všetkých napadnutých prípadoch k takémuto konaniu nedochádza. Úrad vychádzal z toho, že žiadne z konaní SLK nespĺňa podmienky uvedené v § 7 ods. 5 zákona č. 188/1994 Z.z., nezohľadnil však skutočnosť, že toto ustanovenie neuvádza všetky prípady a formy zneužívania dominantného postavenia na relevantnom trhu, čoho dôkazom je uvedenie slova „najmä“. Sám zákon tu dáva priestor Úradu, aby v zmysle všeobecných ustanovení i iné konanie ako priamo deklarované  v § 7 ods. 5 označil za zakázané zneužívanie dominantného postavenia na relevantnom trhu. Rovnako úrad nezohľadnil skutočnosť, že SLK bahno a vodu v skutočnosti neumožňujú užívať iným podnikateľom, ale užívajú ich sami, výhradne len pre svojich klientov, a to či už  ubytovaných vo vlastných zariadeniach alebo tzv. ambulantných pacientov. V konaní bolo tiež jednoznačne preukázané, že pre poskytovanie služieb spojených s využívaním termálnej piešťanskej síričitej vody a piešťanského liečivého bahna majú dostatočne veľkú voľnú kapacitu.“
	
2.	„Pokiaľ ide o procesnú stránku veci poukazujeme na to, že podľa ust. § 32 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní Úrad nie je viazaný len návrhmi účastníkov konania a podkladom pre rozhodnutie majú byť i skutočnosti všeobecne známe (§ 32 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb.), pričom v danom prípade treba predovšetkým vychádzať z účelu zákona č. 188/1994 Z.z., t.j. ochraňovať hospodársku súťaž na trhoch výrobkov, výkonov, prác a služieb proti jej vylučovaniu, obmedzovaniu alebo skresľovaniu, ako aj vytváranie podmienok na jej ďalší rozvoj s cieľom podporiť hospodársky rozvoj v prospech spotrebiteľov. Zistené a všeobecne známe konanie SLK podporené i Rozhodnutím MZ SR č: 561/97-A/IKŽ-131 zo dňa 14.4.1997 ako i napadnutým rozhodnutím Úradu je však flagrantným porušením citovaných zásad ako i Čl. 55 ods. 2) Ústavy Slovenskej republiky.“
	
	Orgán rozhodujúci o rozklade, ako vyplýva z § 59 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (ďalej len „Správny poriadok“), preskúmal napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu, ako aj zákonnosť vedeného správneho konania, ktoré mu predchádzalo. Posúdil dôvody uvádzané podnikateľom ESPA LINE v predmetnom rozklade a podľa § 34 ods. 5 Správneho poriadku zhodnotil vykonané dôkazy tak jednotlivo, ako i vo vzájomnej súvislosti.

	V prvom kroku sa odvolací orgán zameral na posúdenie, či bol správne definovaný relevantný trh. Z priestorového hľadiska úrad vymedzil trh katastrálnym územím obcí Piešťany a Blanka, ako časový relevantný trh bolo určené časovo neobmedzené obdobie a z vecného aspektu definoval prvostupňový orgán dva relevantné trhy:

1. trh poskytovania služieb balneoterapie  založený na využívaní prírodných liečivých zdrojov s priamym organickým prepojením s ubytovacími kapacitami a stravovacími službami, pričom symbiózou obidvoch vzniká komplexný trh poskytovania služieb kúpeľnej liečebnej starostlivosti,

2.  trh poskytovania služieb ambulantnej liečebnej starostlivosti.

	Odvolací orgán dospel k záveru, že vyššie uvedené definovanie vecného relevantného trhu nekorešponduje s posúdením dominantného postavenia podnikateľa SLK na relevantnom trhu. Tak, ako je uvedené na str. 6 napadnutého rozhodnutia, po určení relevantného trhu sa úrad zameral predovšetkým na prešetrovanie situácie v oblasti poskytovania služieb balneoterapie, t.j. iba  jednej zo súčastí komplexného trhu poskytovania služieb kúpeľnej liečebnej starostlivosti v zmysle definície trhu uvedenej pod bodom č. 1. Na takto vyňatý segment trhu úrad vzťahoval aj posudzovanie možnosti prístupu pre ostatných konkurentov.
 
	Podľa prvostupňového orgánu tento prístup na trh poskytovania balneoterapie je pre iných podnikateľov vylúčený z hľadiska existujúcej legislatívnej bariéry vplývajúcej z § 65 ods. 2 zákona č. 277/1994 Z.z. o zdravotnej starostlivosti. Existenciu dominantného postavenia u spoločnosti SLK úrad ďalej podporil konštatovaním, že predmetné služby balneoterapie sa poskytujú využívaním prírodných liečivých zdrojov, ktoré charakterizoval ako unikátne zariadenie a tretím kľúčovým argumentom v danej analýze bola skutočnosť, že alternatívne zdroje dodávok pre odberateľov neexistujú a títo sú pri poskytovaní služieb balneoterapie odkázaní na podnikateľa SLK. 

	Na základe týchto skutočností úrad vyvodil záver, že SLK majú dominantné postavenie na relevantnom trhu, pričom sa zaoberal len prvou súčasťou relevantného trhu definovaného v bode č. 1, a teda neanalyzoval postavenie SLK z hľadiska relevantného trhu tak, ako ho zadefinoval.

	V danej súvislosti druhostupňový orgán poukazuje aj na nepresnosť medzi definíciou  relevantného trhu vo vzťahu k výrokovej časti rozkladom napadnutého rozhodnutia, keď v odôvodnení prvostupňového rozhodnutia je relevantný trh určený ako komplexný trh poskytovania služieb kúpeľnej liečebnej starostlivosti, v bode 1 výroku rozhodnutia sa ako relevantný trh uvádza trh komplexnej liečebnej starostlivosti a v bode 2 výroku ako trh poskytovania služieb komplexnej kúpeľnej liečebnej starostlivosti.

	Pri opätovnom prešetrovaní zneužívania dominantného postavenia bude podľa odvolacieho orgánu nevyhnutné podrobnejšie charakterizovať jednotlivé atribúty komplexnej, ako aj ambulantnej liečby, z čoho uvedené služby pozostávajú, akým spôsobom sú poskytované, či sú vzájomne zameniteľné a až následne definovať relevantný trh. Rovnako v súvislosti so zadefinovaním relevantného trhu bude potrebné preskúmať existenciu prípadných regulačných opatrení zo strany štátu, napríklad z hľadiska určenia maximálnej ceny za jednotlivé služby a pod. Tieto skutočnosti v rozhodnutí absentujú.

	  Podľa odvolacieho orgánu z kontextu odôvodnenia, ako aj z analýzy prešetrovania jednotlivých praktík zneužívania dominantného postavenia podnikateľa SLK vyplýva, že tieto prešetrovania nemali priamy súvis so zadefinovaným relevantným trhom. Nepodložené dôkazovými prostriedkami je aj prešetrovanie zneužívania dominantného postavenia, ktoré malo podľa úradu spočívať vo vynucovaní neprimeraných podmienok v zmluvách. Úrad sa samotnou praktikou vynucovania vôbec nezaoberal, a len skonštatoval, že prešetrované podmienky boli pre zákazníka ESPA LINE výhodné. Toto konštatovanie úrad však opieral o situáciu v oblasti poskytovania ambulantnej kúpeľnej liečby (išlo o hodnotenie trhu, na ktorom dominancia SLK nebola preukazovaná), kde zhodnotil podmienky pre jej poskytovanie ako rovnaké pre všetkých záujemcov. 

	Vzhľadom na vykonanú cenovú analýzu v rámci prešetrovania uvedenej praktiky sa orgán rozhodujúci o rozklade stotožňuje s názorom úradu, že porovnávanie jednozložkovej ceny za komplexnú kúpeľnú liečbu v ubytovacích zariadeniach SLK s cenou vytvorenou ako súčet ceny za ubytovanie v hoteli Máj a ceny za balneoterapeutické služby poskytované SLK formou ambulantnej kúpeľnej liečby nemá preukázanú vypovedaciu schopnosť. Práve z toho dôvodu bolo potrebné dôslednejšie preveriť jednotlivé cenové aspekty poskytovania služby komplexnej ličebnej starostlivosti, avšak podľa názoru odvolacieho orgánu bez komodít vzťahujúcich sa na ubytovanie. 

	Orgán rozhodujúci o rozklade dospel k názoru, že úrad sa pri skúmaní vynucovania neprimeraných cenových podmienok v zmluve de facto cenovými atribútmi konkrétnej Obchodnej zmluvy zo dňa 29.7.1999 uzatvorenej medzi ESPA LINE a SLK (ďalej len „Zmluva“) vôbec nezaoberal a celkové posudzovanie danej praktiky pôsobí nezrozumiteľným dojmom a spochybňuje definovanie relevantného trhu z hľadiska ubytovacích služieb. Pritom ani zo samotnej Zmluvy nevyplýva, že komplexná liečebná starostlivosť v sebe zahŕňa aj poskytovanie ubytovacieho zariadenia. Naopak, Zmluva v bode II. stanovuje, že podnikateľ SLK sa zaväzuje poskytovať pre klientov podnikateľa ESPA LINE ubytovaných v hoteli Máj služby komplexnej kúpeľnej liečebnej starostlivosti, vrátane lekárskej starostlivosti. Minimálne z vyššie uvedeného vyplýva, že poskytovanie komplexnej kúpeľnej liečebnej starostlivosti nie je viazané na zabezpečené ubytovanie v zariadeniach SLK, ale je realizované bez ohľadu na to, kde sú klienti ubytovaní. Práve skúmanie uplatňovania nerovnakých podmienok pri poskytovaní služieb komplexnej kúpeľnej liečebnej starostlivosti pre klientov ubytovaných v zariadeniach SLK na jednej strane a pre klientov ubytovaných v hoteli Máj na strane druhej malo byť kľúčovým faktorom pre skúmanie naplnenia skutkovej podstaty § 7 ods. 5 písm. c) zákona.

	 Orgán rozhodujúci o rozklade ďalej konštatuje, že praktika uplatňovania rozdielnych podmienok pri zhodnom alebo porovnateľnom plnení nebola preskúmaná dostatočne, čo vyplýva aj z nesprávneho názoru vyjadreného v rozhodnutí, na základe ktorého nemohli byť voči rôznym podnikateľom uplatňované rozdielne podmienky, lebo SLK nemal v prešetrovanom období uzatvorené zmluvy s ďalšími podnikateľmi. Druhostupňový orgán konštatuje, že takýto záver úradu je nesprávny, nakoľko klientelu SLK nemusia tvoriť iba podnikatelia, ktorí so SLK uzatvárajú písomné zmluvy na poskytovanie služieb a rovnako je zrejmé, ako už bolo vyššie spomenuté, že bolo možné porovnávať podmienky, ktoré SLK „dáva“ sebe samému s podmienkami, za ktorých poskytuje službu komplexnej kúpeľnej starostlivosti iným podnikateľom.

	Rovnako bude potrebné vzhľadom na námietku podnikateľa ESPA LINE uvedenú v podanom rozklade, zaoberať sa skutočnosťou, či na poskytovanie služieb spojených s využívaním termálnej piešťanskej síričitej vody a piešťanského liečivého bahna má SLK dostatočne veľkú voľnú kapacitu. Podľa názoru odvolacieho orgánu s otázkou súvisiacou so zníženou kapacitou pri rekonštrukcii tzv. Napoleonských kúpeľov sa prvostupňový orgán taktiež nedostatočne vysporiadal.

	Z vyššie uvedeného vyplýva, že rozhodnutie úradu č. 2002/DZ/2/1/047 bolo vydané na základe nedostatočne zisteného skutkového stavu, čím došlo k porušeniu § 3 ods. 4, § 32 ods. 1, § 46 Správneho poriadku a preto orgán rozhodujúci o rozklade rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.

Poučenie:
	
Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní nemožno odvolať.

							   Danica Paroulková
					    predsedníčka Protimonopolného úradu SR

Rozhodnutie sa doručí:

1.	JUDr. Juraj Bizoň advokát, Advokátska kancelária Dr. Bizoň & Dr. Bizoňová, Farská 31,  949 01 Nitra
2.	JUDr. Vladimír Gembický, komerčný právnik, Mlynská 10, 921 01 Piešťany
3.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania                    dominantného postavenia