PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo: 2006/FH/3/1/020	Bratislava, 10. marec 2006 

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor koncentrácií v správnom konaní č. 0067/OK/2005 začatom dňa 14. 6. 2005 na základe oznámenia koncentrácie podnikateľom SABMiller plc so sídlom Dukes Court, Duke Street Woking, Surey, GU21 5BH, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska zastúpeným JUDr. Alenou Černejovou, advokátkou Advokátskej kancelárie ČERNEJOVÁ & HRBEK, Kýčerského 7, 811 05 Bratislava vo veci koncentrácie podnikateľov SABMiller plc so sídlom Dukes Court, Duke Street Woking, Surey, England GU21 5BH a TOPVAR, a. s. so sídlom Krušovská 2072, 955 14 Topoľčany,

rozhodol

na základe § 12 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov tak, že s ú h l a s í s koncentráciou spočívajúcou v získaní nepriamej kontroly podnikateľom SABMiller plc so sídlom Dukes Court, Duke Street Woking, Surey, GU21 5BH, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nad podnikom podnikateľa TOPVAR, a. s. so sídlom Krušovská 2072, 955 14 Topoľčany na základe Zmluvy o predaji a kúpe akcií, uzatvorenej medzi Jozefom Hudecom, Ferdinandom Neuwirthom, Janom Reiselom a Petrom Vendelinom ako predávajúcimi a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim dňa 06.05.2005, Dohody akcionárov o spolupráci, uzatvorenej medzi Jozefom Hudecom, Ferdinandom Neuwirthom, Janom Reiselom a Petrom Vendelinom ako predávajúcimi a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim dňa 06.05.2005, Zmluvy o kúpe cenných papierov, uzatvorenej medzi Mestom Topoľčany, Nám. M.R. Štefánika 1, 955 01 Topoľčany, IČO: 311 162, v zastúpení primátorom Pavlom Segešom, ako predávajúcim a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim a zmlúv o kúpe cenných papierov uzatvorených s minoritnými akcionármi ako predávajúcimi a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim.

Odôvodnenie:

Na Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor koncentrácií  (ďalej len „úrad“) bolo dňa 10. 6. 2005 doručené oznámenie koncentrácie zaevidované pod číslom 3298/2005, v ktorom podnikateľ SABMiller plc so sídlom Dukes Court, Duke Street Woking, Surey, GU21 5BH, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (ďalej len „SABMiller“) v konaní zastúpený JUDr. Alenou Černejovou, advokátkou Advokátskej kancelárie ČERNEJOVÁ & HRBEK, Kýčerského 7, 811 05 Bratislava (ďalej len „právny zástupca“) oznamuje koncentráciu podľa § 10 ods. 9 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“), ktorá vznikla získaním nepriamej kontroly podnikateľa SABMiller nad podnikom podnikateľa TOPVAR, a. s. so sídlom Krušovská 2092, 955 14 Topoľčany (ďalej len „Topvar“), prostredníctvom holdingovej spoločnosti SABMiller Europe BV, Holandsko (ďalej len „SABMiller Europe BV“), na základe Zmluvy o predaji a kúpe akcií, uzatvorenej medzi Jozefom Hudecom, Ferdinandom Neuwirthom, Janom Reiselom a Petrom Vendelinom ako predávajúcimi (ďalej len „Predávajúci“) a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim dňa 06.05.2005 (ďalej len „Zmluva č. 1“), Dohody akcionárov o spolupráci, uzatvorenej medzi Predávajúcimi a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim dňa 06.05.2005 (ďalej len „Akcionárska dohoda“), Zmluvy o kúpe cenných papierov, uzatvorenej medzi Mestom Topoľčany, Nám. M.R. Štefánika 1, 955 01 Topoľčany, IČO: 311 162, v zastúpení primátorom Pavlom Segešom, ako predávajúcim (ďalej len „Mesto Topoľčany“) a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim (ďalej len „Zmluva  č. 2“) a zmlúv o kúpe cenných papierov uzatvorených s minoritnými akcionármi ako predávajúcimi a podnikateľom SABMiller Europe BV ako kupujúcim (ďalej len „Zmluvy“).

Na základe predmetného oznámenia začalo dňa 14. 6. 2005 podľa § 25 ods. 1 zákona v spojení s § 18 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov správne konanie vo veci koncentrácie podnikateľov SABMiller a Topvar, ktorému bolo pridelené číslo správneho konania 0067/OK/2005, o čom úrad listom číslo 3347/PMÚ SR/2005 zo dňa 14. 6. 2005 prostredníctvom právneho zástupcu informoval oznamovateľa koncentrácie SABMiller.

Pretože oznámenie koncentrácie neobsahovalo všetky náležitosti  podľa § 10 ods. 12 zákona a vyhlášky Protimonopolného úradu Slovenskej republiky č. 268/2004 Z. z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti o náležitostiach oznámenia koncentrácie (ďalej len „vyhláška“), úrad súčasne vyššie uvedeným listom zo dňa 14. 6. 2005 prostredníctvom právneho zástupcu vyzval oznamovateľa na jeho doplnenie a upozornil na znenie  § 11 zákona, podľa ktorého lehota na vydanie rozhodnutia začne plynúť odo dňa nasledujúceho po dni úplného oznámenia koncentrácie podľa § 10 ods. 12 zákona v nadväznosti na vyhlášku.

Posledné chýbajúce podklady podľa § 10 ods. 12 zákona v nadväznosti na vyhlášku boli úradu doručené listom zaevidovaným pod č. 3430/2005 dňa 20. 6. 2005, na základe čoho podľa § 11 zákona začala dňa 21. 6. 2005 plynúť lehota 60 pracovných dní na vydanie rozhodnutia o koncentrácii. Uvedená skutočnosť bola oznámená listom úradu č. 3488/PMÚ SR/2005 zo dňa 22. 6. 2005 právnemu zástupcovi účastníka správneho konania.

Vzhľadom na podrobný prieskum, ktorý úrad vykonával medzi slovenskými pivovarmi, najväčšími dovozcami piva, nezávislými veľkoobchodníkmi s pivom, reštauračnými a inými gastronomickými zariadeniami a obchodnými reťazcami a z neho vyplývajúcu nevyhnutnosť analyzovania veľkého množstva informácií a podkladov, nebol predpoklad pre ukončenie správneho konania v zákonom stanovenej lehote 60 pracovných dní, t.j. do 16. 9. 2005. Preto úrad v súlade s ustanovením § 11 zákona požiadal dňa 13. 9. 2005 predsedníčku Protimonopolného úradu Slovenskej republiky o predĺženie lehoty na vydanie rozhodnutia o ďalších 90 pracovných dní, ktoré bolo schválené. Táto skutočnosť bola účastníkovi konania oznámená listom úradu č. 5049/PMÚ SR/2005 zo dňa 14. 9. 2005.

Správny poplatok vo výške 100 000 Sk bol prevedený na účet Protimonopolného úradu Slovenskej republiky dňa 13. 6. 2005.

V nadväznosti na názor úradu, ktorý úrad získal z analýz podkladov a informácií predložených účastníkom a z prieskumu úradu medzi slovenskými pivovarmi, najväčšími dovozcami piva, nezávislými veľkoobchodníkmi s pivom, prevádzkami Horeca a obchodnými reťazcami, úrad listom č. 6931/PMÚ SR/2005 zo dňa 13.12.2005 informoval účastníka konania prostredníctvom právneho zástupcu o stave šetrenia v správnom konaní. Súčasne úrad listom č. 6931/PMÚ SR/2005 zo dňa 13.12.2005 vyzval účastníka správneho konania prostredníctvom právneho zástupcu na predloženie návrhu podmienky a povinnosti, nakoľko koncentrácia vyvolávala obavy, že nie je v súlade s § 12 ods. 1 alebo 2 zákona.

Podľa § 12 ods. 3 zákona úrad vydá rozhodnutie, že s koncentráciou súhlasí aj v prípade, ak podmienka uložená v rozhodnutí zabezpečí, že koncentrácia bude v súlade s § 12 ods. 1 alebo 2 zákona. Úrad môže v rozhodnutí uložiť účastníkom konania povinnosť súvisiacu s podmienkou, najmä na zabezpečenie plnenia uloženej podmienky, na dosiahnutie jej účelu alebo kontrolu jej plnenia.

Podľa § 12 ods. 4 zákona úrad písomne vyzve účastníka konania na predloženie návrhu podmienky a povinnosti súvisiacej s podmienkou podľa § 12 ods. 3 zákona, ak koncentrácia vyvoláva obavy, že nie je v súlade s § 12 ods. 1 alebo 2 zákona, čo úrad vo výzve odôvodní. Úrad nie je návrhom podmienky viazaný. Účastník konania je povinný do 30 pracovných dní od doručenia výzvy predložiť úradu písomný návrh podmienky na zabezpečenie súladu koncentrácie s § 12 ods. 1 alebo 2 zákona a povinnosti súvisiacej s podmienkou. Na návrh predložený po lehote úrad neprihliada. V odôvodnených prípadoch môže úrad na návrh účastníka konania podaný pred uplynutím lehoty túto lehotu predĺžiť. Počas plynutia 30 dňovej lehoty lehota podľa § 11 zákona neplynie. Ak účastník konania predložený návrh podmienky a povinnosti súvisiacej s podmienkou označí ako konečný pred uplynutím tejto lehoty, lehota podľa § 11 zákona začne plynúť odo dňa doručenia tohto konečného návrhu. 

Vychádzajúc zo znenia § 12 ods. 4 zákona a doručenej doručenky k listu č 6931/PMÚ SR/2005 zo dňa 13. 12. 2005 začala lehota na predloženie návrhu podmienky a povinnosti plynúť dňom 14. 12. 2005. Dňa 24. 1. 2006 bol úradu doručený list č. 335/2006, obsahom ktorého bola žiadosť o predĺženie lehoty na predloženie písomného návrhu podmienky na zabezpečenie súladu koncentrácie s § 12 ods. 1 alebo 2 zákona do 17. 2.2006. Vzhľadom na to, že posudzovaný prípad bol zložitým prípadom, úrad listom č. 357/PMÚ SR/2006 zo dňa 25. 1. 2006 oznámil účastníkovi konania prostredníctvom právneho zástupcu, že súhlasí so žiadosťou o predĺženie lehoty do 17.02.2006.

V priebehu plynutia lehoty na predloženie návrhu podmienky a povinnosti sa na žiadosť účastníka konania uskutočnili viaceré konzultácie s úradom týkajúce sa vecnej aj procesnej stránky predkladania podmienok a povinností. Okrem týchto konzultácií účastník konania prostredníctvom právneho zástupcu poskytoval v priebehu plynutia tejto lehoty úradu ďalšie informácie, ktoré mali preukázať, že posudzovaná koncentrácia nevyvoláva obavy, že nie je v súlade s § 12 ods. 1 alebo 2 zákona, pričom úrad na základe dovtedy získaných poznatkov listami č. 7152/PMÚSR/2005 zo dňa  23. 12. 2005 a 245/PMÚSR/2006 zo dňa 18. 1. 2006 konkretizoval svoje obavy. Dňa 6. 2. 2006 bol úradu doručený list zaevidovaný pod č. 586/2006 prostredníctvom právneho zástupcu, obsahom ktorého bol predbežný návrh podmienok.

Vzhľadom na to, že je úrad povinný presne a úplne zistiť skutočný stav veci a za tým účelom si obstarať podklady pre rozhodnutie, úrad nezávisle od procesu predkladania podmienok naďalej vykonával v ďalšom priebehu správneho konania prešetrovanie na trhu a zaoberal sa analýzou dodatočne predložených podkladov a informácií zo strany účastníka konania a úradom oslovenými podnikateľmi s cieľom podporiť svoje obavy ďalšími relevantnými dôkazmi.

Z podkladov a informácií, ktoré boli úradu predložené v predmetnom správnom konaní vyplývajú nasledujúce skutočnosti:

1	Forma koncentrácie
Podľa § 9 ods. 1 zákona koncentrácia na účely tohto zákona je proces ekonomického spájania podnikateľov, ktorým je 
a)	zlúčenie alebo splynutie dvoch alebo viacerých samostatných podnikateľov, alebo
b)	získanie priamej alebo nepriamej kontroly jedným podnikateľom alebo viacerými podnikateľmi nad podnikom alebo nad časťou podniku iného podnikateľa alebo podnikateľov.

Podľa ustanovenia § 9 ods. 4 zákona kontrola podľa § 9 ods. 1 písm. b) zákona je možnosť vykonávať rozhodujúci vplyv na činnosť podnikateľa, najmä prostredníctvom a) vlastníckych práv alebo iných práv k podniku alebo k jeho časti, b) práv, zmlúv alebo na základe iných skutočností, ktoré umožňujú vykonávať rozhodujúci vplyv na zloženie, hlasovanie alebo rozhodovanie orgánov podnikateľa. 

Z oznámenia koncentrácie v nadväznosti na ustanovenia Zmluvy č. 1, ako právneho titulu posudzovanej koncentrácie v spojení so znením Akcionárskej dohody, Zmlúv a Zmluvy č. 2 úrad dospel k nasledovným záverom.

Koncentrácia vznikla podľa § 9 ods. 1 písm. b) zákona, ktorá spočíva v nadobudnutí nepriamej kontroly podnikateľom SABMiller nad podnikom podnikateľa Topvar prostredníctvom podnikateľa SABMiller Europe BV., na základe nasledovných zmlúv, ktoré podnikateľ SABMiller Europe BV uzatvoril:
a)	Zmluva č. 1,
b)	Akcionárska dohoda,
c)	Zmluva č. 2,
d)	Zmluvy.

Podnikateľ SABMiller získa nepriamo výlučnú kontrolu nad podnikom podnikateľa Topvar postupne, pričom celá transakcia je časovo rozčlenená na štyri na seba nadväzujúce obdobia.

1. obdobie – tzv. Prvá uzávierka
V rámci prvého obdobia následne po vydaní právoplatného rozhodnutia úradu vo veci súhlasu s predmetnou koncentráciou a po splnení všetkých odkladacích podmienok vymenovaných v Zmluve č. 1 nadobudne podnikateľ SABMiller nepriamo najviac 49 % akcií podnikateľa Topvar.

Napriek tomu, že bude v tomto období podnikateľ SABMiller Europe BV minoritným akcionárom, bude mať vychádzajúc z ustanovení Zmluvy č. 1, Akcionárskej dohody a zmenených stanov spoločnosti Topvar úplnú manažérsku kontrolu nad podnikom podnikateľa Topvar.

2. obdobie – tzv. Druhá uzávierka
Po druhej uzávierke nadobudne SABMiller ďalšie akcie v takom rozsahu, aby sa jeho podiel na základnom imaní v spoločnosti Topvar zvýšil najmenej na 67 %, pričom tento prevod je podmienený len uplynutím času – šiestich mesiacov od Prvej uzávierky.

3. obdobie – tzv. put opcia
Transakcia bude zavŕšená buď počas tohto obdobia, ktoré bude trvať jeden rok od Druhej uzávierky. V rámci tohto obdobia budú Predávajúci oprávnení ponúknuť na predaj a v takom prípade bude podnikateľ SABMiller povinný odkúpiť ponúknuté akcie.

4. obdobie – tzv. call opcia
V prípade, ak nebude transakcia zavŕšená počas put opcie, v priebehu šiestich mesiacov od uplynutia 3. obdobia – tzv. put opcie je podnikateľ SABMiller oprávnený požiadať Predávajúcich, aby predali akcie a Predávajúci budú v takomto prípade povinní predať ich zostávajúce akcie.

V štádiu posudzovania predmetnej koncentrácie nie je zrejmé, aký podiel na základnom imaní v spoločnosti Topvar podnikateľ SABMiller v konečnom dôsledku získa. Na konštatovanie, že predmetnou koncentráciou získa podnikateľ SABMiller nepriamo výlučnú kontrolu nad podnikom podnikateľa Topvar však postačujú nasledovné skutočnosti:
a)	v rámci druhého obdobia získa podnikateľ SABMiller 67 % - ný podiel na základom imaní v spoločnosti Topvar, na základe ktorého bude mať nepriamo výlučnú kontrolu nad podnikom podnikateľa Topvar,
b)	vychádzajúc z navrhovaného znenia stanov spoločnosti Topvar na rozhodovanie o akýchkoľvek otázkach, o ktorých rozhoduje valné zhromaždenie podnikateľa Topvar, sa vyžaduje kvalifikovaná väčšina,
c)	po Druhej uzávierke bude podnikateľ SABMiller oprávnený nominovať ôsmich členov predstavenstva a Predávajúci budú oprávnení nominovať jedného člena predstavenstva, pričom v posledný deň obdobia put opcie sa člen predstavenstva nominovaný Predávajúcimi vzdá svojej funkcie v predstavenstva spoločnosti Topvar,
d)	podnikateľ SABMiller bude mať v období Druhej uzávierky právo nominovať troch členov dozornej rady spoločnosti Topvar, Predávajúci jedného člena a ďalší dvaja členovia budú volení zamestnancami spoločnosti Topvar, pričom sa v posledný deň obdobia put opcie člen dozornej rady nominovaný Predávajúcimi vzdá svojej funkcie v dozornej rade spoločnosti Topvar.

Z vyššie uvedeného vyplýva, že podnikateľ SABMiller bude vykonávať kontrolu podľa § 9 ods. 4 zákona nad podnikom podnikateľa Topvar.

2	Účastníci konania a koncentrácie 
Vzhľadom na znenie § 25 ods. 3 zákona, podľa ktorého účastníkom konania v prípade koncentrácie podľa § 9 ods. 1 písm. b) je podnikateľ alebo podnikatelia, ktorí získavajú priamu alebo nepriamu kontrolu nad podnikom alebo nad časťou podniku iného podnikateľa alebo podnikateľov, úrad zistil, že účastníkom predmetného správneho konania je podnikateľ SABMiller. Účastníkmi posudzovanej koncentrácie sú podnikatelia SABMiller, ako podnikateľ, ktorý získa kontrolu nad podnikom podnikateľa Topvar, ako aj podnikateľ Topvar, nad ktorým je kontrola získavaná.

Spoločnosť SABMiller je verejná spoločnosť, kótovaná na burze v Londýne a Johannesburgu. Bola založená podľa zákonov Veľkej Británie a Severného Írska a je materskou spoločnosťou, ktorá kontroluje a riadi všetky operácie Skupiny SABMiller. Hlavným predmetom podnikania Skupiny SABMiller je výroba a predaj piva pod viac ako 150 známymi a etablovanými značkami v pivovaroch vo viac ako 40 krajinách.

Na území Slovenskej republiky v tejto oblasti spoločnosť SABMiller podniká prostredníctvom svojej dcérskej spoločnosti Pivovar Šariš, akciová spoločnosť so sídlom Pivovarská 9, Veľký Šariš (ďalej len „Pivovar Šariš“), ktorej hlavným predmetom činnosti je výroba a distribúcia piva. Vlastnú distribúciu piva realizuje prostredníctvom distribučných centier v Bratislave, Žiline, Zvolene, Spišskej Novej Vsi, Strážskom a Prešove. Okrem uvedenej hlavnej činnosti podniká aj v oblasti výroby a predaja sladu. Prevažnú časť vyrobeného sladu využíva pre vlastnú spotrebu pri výrobe piva, menšia časť je predmetom exportu a len zanedbateľné množstvo celkového objemu vyrobeného sladu je predmetom predaja na trhu Slovenskej republiky. Okrem už uvedeného predmetu činnosti pôsobí aj v oblasti distribúcie doplnkového sortimentu: nealkoholických nápojov, tvrdého alkoholu a vína.

Prostredníctvom spoločností Plzenský Prazdroj, a. s., Česká republika (ďalej len „Plzenský Prazdroj“) a Pivovar Šariš, spoločnosť SABMiller kontroluje na Slovensku aj spoločnosť Matarex Slovakia, s.r.o. (pôvodne distribútor pod obchodným menom Pilsner Urquel s.r.o.), ktorá však nevykonáva žiadnu hospodársku činnosť. 

Vzhľadom na uvedené úrad dospel k záveru, že spoločnosť SABMiller je právnickou osobou, ktorej činnosti a konania súvisia alebo môžu súvisieť s hospodárskou súťažou, a teda je podnikateľom podľa   § 3 ods. 2 zákona a tento zákon sa na neho podľa § 2 ods. 1 písm. a) zákona vzťahuje.

Spoločnosť Topvar bola založená zakladateľskou zmluvou o založení akciovej spoločnosti zo dňa 10. 9. 1993 a zmenou zakladateľskej zmluvy zo dňa 18. 10. 1993 v súlade s ust. § 56 a nasl. a §§ 154 až 220 zákona č. 513/91 Zb. Obchodný zákonník v znení neskorších predpisov a následne dňa 27. 10. 1993  zapísaná do Obchodného registra Okresného súdu Nitra Oddiel: Sa, Vložka číslo: 13/N.

Spoločnosť Topvar je pivovarníckou spoločnosťou, ktorej hlavným predmetom činnosti je výroba a predaj piva pod značkou TOPVAR a výroba a predaj nealkoholického nápoja TOPVARKOLA. K predmetu činnosti spoločnosti patrí aj výroba sladu, a to predovšetkým pre vlastnú spotrebu. Okrem uvedeného sa spoločnosť Topvar zaoberá aj distribúciou, predovšetkým piva, a v menšej miere aj nealkoholických nápojov, alkoholu, vína, cigariet, cukroviniek a pod., a to prostredníctvom ňou spoločne kontrolovaných distribučných spoločností: POLTOP s.r.o., Šaľa (ďalej len „Poltop“), CROMATOP s.r.o., Hôrka nad Váhom (ďalej len „Cromatop“), KOMATOP, s.r.o., Prievidza (ďalej len “Komatop“) a TIPTOPGASTRO s.r.o., Biely Kostol (ďalej len „Tiptopgastro“).

Vzhľadom na uvedené úrad dospel k záveru, že spoločnosť Topvar je podnikateľom podľa § 3 ods. 2 zákona, a teda zákon sa na Topvar podľa  § 2 ods. 1 písm. a) zákona vzťahuje.

3	Koncentrácia podliehajúca kontrole úradu
Úrad sa ďalej zaoberal posúdením, či predmetná koncentrácia podlieha kontrole úradu podľa § 10 ods. 1 zákona, podľa ktorého koncentrácia podlieha kontrole úradu, ak
a)	spoločný celosvetový celkový obrat účastníkov koncentrácie za uzavreté účtovné obdobie predchádzajúce vzniku koncentrácie je najmenej 1 200 000 000 Sk a aspoň dvaja účastníci koncentrácie dosiahli v Slovenskej republike celkový obrat každý najmenej 360 000 000 Sk za uzavreté účtovné obdobie predchádzajúce vzniku koncentrácie alebo
b)	aspoň jeden z účastníkov koncentrácie dosiahol v Slovenskej republike celkový obrat najmenej 500 000 000 Sk za uzavreté účtovné obdobie predchádzajúce vzniku koncentrácie a aspoň jeden ďalší účastník koncentrácie dosiahol celosvetový celkový obrat najmenej 1 200 000 000 Sk za uzavreté účtovné obdobie predchádzajúce vzniku koncentrácie. 

Na základe predložených podkladov úrad zistil, že spoločný celosvetový celkový obrat účastníkov koncentrácie za uzavreté účtovné obdobie predchádzajúce vzniku koncentrácie, t. j. za rok 2004 značne prevýšil zákonom stanovenú hranicu 1 200 000 000 Sk. Obdobne celkový obrat v Slovenskej republike obidvoch účastníkov koncentrácie v sledovanom období presiahol hranicu 360 000 000 Sk. Konkrétne údaje o obratoch úrad v rozhodnutí neuvádza, nakoľko tieto boli účastníkom konania označené za predmet obchodného tajomstva a sú súčasťou spisového materiálu. Z uvedeného vyplýva, že predmetná koncentrácia podlieha kontrole úradu podľa § 10 ods. 1 písm. a) zákona. 

Ďalej úrad posudzoval, či podnikateľ SABMiller postupoval podľa § 10 ods. 9 zákona, podľa ktorého koncentrácia, ktorá podlieha kontrole úradu podľa odseku 1, musí byť oznámená úradu do 30 pracovných dní odo dňa 
a)	uzavretia zmluvy, 
b)	oznámenia prijatia návrhu v obchodnej verejnej súťaži, 
c)	doručenia rozhodnutia štátneho orgánu podnikateľovi, 
d)	keď Európska komisia oznámila podnikateľovi, že vo veci bude konať úrad alebo 
e)	v ktorom nastala iná skutočnosť, na ktorej základe došlo k vzniku koncentrácie. 
Lehota začne plynúť odo dňa, keď nastala prvá zo skutočností uvedených v písmenách a) až c) alebo v písmene e).

Úrad zistil, že v predmetnom prípade relevantným dňom, ktorý je rozhodujúci pre určenie začatia plynutia lehoty na oznámenie koncentrácie je deň uzatvorenia Zmluvy č. 1, t. j. 6. 5.2005 z čoho vyplýva, že koncentrácia bola úradu oznámená v zákonom stanovenej lehote 30 pracovných dní podľa § 10 ods. 9 zákona, a teda podnikateľ SABMiller neporušil vyššie uvedenú povinnosť.

4	Relevantné trhy 
Podľa § 3 ods. 3 zákona relevantný trh je priestorový a časový súbeh ponuky a dopytu takých tovarov, ktoré sú na uspokojenie určitých potrieb z hľadiska užívateľa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné. Podľa § 3 ods. 4 zákona tovarový relevantný trh zahŕňa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary schopné uspokojiť určitú potrebu užívateľov. Podľa § 3 ods. 5 zákona vzájomne zastupiteľné tovary sú tovary, ktoré sú zastupiteľné najmä z hľadiska ich fyzikálnych a technických charakteristík, ceny a účelu použitia. Podľa § 3 ods. 6 zákona priestorový relevantný trh je vymedzený územím, na ktorom sú súťažné podmienky také homogénne, že toto územie môže byť odčlenené od ostatných území s odlišnými súťažnými podmienkami.

4.1	Tovarové relevantné trhy
Pri vymedzení relevantných trhov z tovarového hľadiska úrad vychádzal z ustanovení § 3 ods. 3 až ods. 5 zákona a z hlavných činností a aktivít, ktoré vykonávajú účastníci koncentrácie a s nimi prepojení podnikatelia na území Slovenskej republiky, pričom sa zameral na určenie a posúdenie vplyvov predmetnej koncentrácie na hospodársku súťaž na relevantných trhoch, na ktorých sa výraznejšie prejavia účinky koncentrácie v rámci Slovenskej republiky. 

Ako je uvedené vyššie, obaja účastníci koncentrácie pôsobia v Slovenskej republike na relevantných trhoch v oblasti výroby, distribúcie a predaja piva, na relevantných trhoch v oblasti výroby a predaja sladu, na relevantných trhoch v oblasti výroby a predaja nealkoholických nápojov a na relevantných trhoch v oblasti distribúcie nealkoholických nápojov, vína, tvrdého alkoholu a doplnkového tovaru.

Vzhľadom na skutočnosť, že oblasť výroby a predaja nealkoholických nápojov predstavuje pre účastníkov koncentrácie doplnkovú činnosť k ich hlavnému predmetu podnikania, pričom v porovnaní s pivom vyrobia a predajú zanedbateľné množstvo nealkoholických nápojov, úrad sa účinkami danej koncentrácie v tejto oblasti nezaoberal.

Účastníci koncentrácie súčasne pôsobia aj v oblasti výroby a predaja sladu, ktorý je jednou zo základných surovín, potrebných pri výrobe piva. Ako však úrad v priebehu správneho konania zistil, predovšetkým z podkladov Slovenského združenia výrobcov piva a sladu, účastníci koncentrácie nimi vyrobený slad využívajú predovšetkým pre vlastnú spotrebu a zvyšok je predmetom exportu. Predaj sladu na domácom trhu zo strany SABMiller a Topvar je zanedbateľný (spoločne pod 5 %). Najväčším slovenským výrobcom a súčasne aj exportérom sladu je spoločnosť Heineken Slovensko, a.s., Nitra (ďalej len „Heineken“), ďalším pivovarom vyrábajúcim slad, je pivovar Pilsberg, a.s. Poprad (ďalej len „Pilsberg“). Okrem uvedených pivovarov na tomto relevantnom trhu pôsobia aj ďalší výrobcovia sladu: LYCOS – Trnavské sladovne, spol. s r.o., Sladovňa, a. s., Michalovce, Osivo, a. s., Zvolen a Sladovňa Sessler, a. s., Trnava (pozri tabuľku 1).

Tabuľka 1: Výroba a predaj sladu v roku 2004
Výrobca	Výroba (t)	Spotreba (t)	Export (t)	Predaj v SR (t)	Podiel (%)	
SABMiller	22 080	16 009	5 364	707	2,42	
Topvar	14 470	8 884	5 000	586	2,01	
Heineken	139 800	27 945	95 500	16 355	55,99	
Steiger	0	2 716	0	0	0,00	
Pilsberg	8 439	1 263	4 149	3 027	10,36	
Popper	0	1 557	0	0	0,00	
Urpín	0	1 317	0	0	0,00	
Stein	0	2 166	0	0	0,00	
Lycos	33 546	0	30 234	3 312	11,34	
Slad. Michalovce	27 534	0	25 924	1 610	5,51	
Slad. Sessler	2 686	0	355	2 331	7,98	
Osivo	1 280	0	0	1 280	4,38	
Spolu	249 835	61 857	166 526	29 208	100,00	
Zdroj: Slovenské združenie výrobcov piva a sladu

Ostatné slovenské pivovary nemajú vlastné sladovne a slad nakupujú z iných sladovní. Z vyjadrení týchto pivovarov, ktoré úrad v priebehu konania oslovil, vyplynulo, že slad nenakupujú od konkurentov ale od iných výrobcov sladu na Slovensku a v Českej republike ako napr. Sladovňa Castello, Prostějov a Sladovne Souflet, Prostějov. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa úrad účinkami predmetnej koncentrácie v oblasti výroby a predaja sladu podrobnejšie nezaoberal.

Vo výrobnom a distribučnom reťazci piva sa tradične rozoznávajú tri stupne: výroba a predaj piva výrobcami, distribúcia a predaj piva na úrovni veľkoobchodu a maloobchodný predaj piva. 

Výroba a predaj piva výrobcami zahŕňa samotnú výrobu piva, marketing spojený s predajom piva ako aj predaj piva buď veľkoobchodným distribútorom alebo maloobchodníkom. Pokiaľ ide o technologický proces výroby piva, ten je vo svojej podstate rovnaký pre každý druh piva. Pozostáva z troch fáz: príprava a výroba mladiny, kvasenie a dokvasovanie piva a stáčanie piva. Mladina, ako základná surovina pri výrobe piva sa skladá z troch zložiek: sladu, chmeľu a vody. Od typu a množstva použitého sladu a chmeľu zásadným spôsobom závisí výsledný druh piva. V tejto súvislosti je potrebné podotknúť, že rôznou kombináciou pomerov sladu, chmeľu a vody ako aj špecifickými postupmi v rôznych fázach výroby piva je možné docieliť veľké množstvo druhov piva. Ako vyplynulo z prieskumu úradu medzi výrobcami piva, všetky pivovary V Slovenskej republike vyrábajú pivo tzv. plzenského typu (nazývané aj české, príp. československé), ktorého základom je použitie plzenského sladu s klasickým technologickým postupom spodným kvasením. Výnimkou je tmavé pivo, pre výrobu ktorého sa používajú bavorské a karamelizované slady. 

Ďalej sa vyrábajú aj nealkoholické a diabetické pivá avšak predaj tmavého, nealkoholického a diabetického piva a špeciálnych typov pív (importovaných pšeničných, kvasinkových a iných druhov pív) tvorí na celkovom predaji piva nevýznamný podiel okolo 5 % (pozri tabuľku 2). 

Tabuľka 2: Druhová skladba pív v % podľa hl
Druh piva	2002	2003	2004	
svetlé	95,87	95,54	95,74	
tmavé	1,97	1,88	1,66	
nealkoholické	1,99	2,42	2,45	
dia	0,12	0,12	0,09	
iné	0,05	0,05	0,06	
Spolu	100,00	100,00	100,00	
Zdroj: prieskum úradu

Všetky slovenské pivovary vyrábajú a predávajú širokú škálu svetlých pív a tmavé pivo, pričom dia pivo vyrába a ponúka len pivovar Topvar. Pivovar Pilsberg ukončil výrobu dia piva v roku 2005. Nealkoholické pivo vyrábajú pivovary Topvar a Heineken (SABMiller zabezpečuje predaj nealkoholického piva dovozom). Podiely jednotlivých pivovarov sú uvedené v tabuľke 3 a 4.

Tabuľka 3: Podiely na predaji dia piva v % podľa hl
Pivovar	2002	2003	2004	
Topvar	92,68	93,16	91,65	
Pilsberg	7,32	6,84	8,35	
Spolu	100,00	100,00	100,00	
Zdroj: prieskum úradu

Keďže v oblasti výroby a predaja dia piva pôsobí len pivovar Topvar, nedochádza v tejto oblasti k prekrytiu aktivít účastníkov koncentrácie a preto sa úrad touto oblasťou ďalej nezaoberal.

Tabuľka 4: Podiely na predaji nealkoholického piva v % podľa hl
Pivovar	2002	2003	2002	
SABMiller	70,11	27,07	27,50	
Topvar	17,67	10,64	11,20	
Heineken	4,51	59,80	58,71	
Schlossgold	7,70	2,49	2,59	
Spolu	100,00	100,00	100,00	
Zdroj: prieskum úradu

Pokiaľ ide o oblasť výroby a predaja nealkoholického piva, z tabuľky 4 vyplýva, že najvyšší podiel dosiahol podnikateľ Heineken, ktorý ostane aj po predmetnej koncentrácií vedúcim podnikateľom v tejto oblasti. Keďže posúdenie koncentrácie skutočnosť, či predstavuje nealkoholické pivo samostatný tovarový relevantný trh vzhľadom na veľmi nízky podiel nealkoholického piva na celkovom predaji piva neovplyvní, úrad sa ďalej touto otázkou nezaoberal.

Ako úradu v prieskume uviedli všetky pivovary, zmena výroby jedného druhu piva na iný nie je finančne ani časovo náročná. čo potvrdil pivovar Topvar ako jediný pivovar vyrábajúci svetlé, tmavé, nealkoholické a dia pivo ako aj všetky ostatné pivovary. Nealkoholické i dia pivo sa vyrába rovnakým výrobným postupom ako svetlé pivo plzenského typu s tým rozdielom, že dia pivo necháva vysoko prekvasiť (so stupňom prekvasenia nad 80 %), aby sa čo najviac znížil zvyškový obsah cukrov a nealkoholické pivo sa naopak, nedokvasí (skrátením času hlavného kvasenia), čím nedôjde k premene cukrov na alkohol (nealkoholické pivo môže obsahovať najviac 0,5 % alkoholu). Z uvedeného dôvodu úrad dospel k záveru, že nie je potrebné zaoberať sa otázkou delenia trhu s pivom podľa jednotlivých druhov piva.

Pokiaľ ide o ďalšie členenie piva plzenského typu podľa stupňa Plato, úrad z prieskumu medzi výrobcami zistil, že stupňovitosť piva (obsah extraktu v pôvodnej mladine) závisí od množstva sladu, ktoré je použité v procese varenia mladiny. Preto je možné na rovnakom technologickom zariadení vyrábať pivá rôznej stupňovitosti. Z tabuľky 5 vyplýva, že slovenský spotrebiteľ sa čoraz viac orientuje na pivo s nižšou stupňovitosťou (pivo so stupňovitosťou 10,5° a nižšou), pričom sa znižuje spotreba piva s vyššou stupňovitosťou (11° a vyššou). Nižší podiel extraktov zo sladu a chmeľu a vyšší podiel vody v pive priamo vplýva aj na cenu piva takže platí, že pivo nižšej stupňovitosti sa predáva za nižšiu cenu, čo sa následne prejavuje aj v marketingovej segmentácií pív výrobcami. Z uvedeného dôvodu ako aj vzhľadom na prechod  spotrebiteľov od pív vyšších stupňovitostí k nižším sa úrad ďalej nezaoberal otázkou, či stupňovitosť je relevantným kritériom na určenie tovarového relevantného trhu ale posudzoval tovarový relevantný trh v závislosti od existencie marketingových segmentov, ktoré odzrkadľujú nielen stupňovitosť piva ale ďalšie charakteristiky, predovšetkým cenu a značku. 

Tabuľka 5: Podiely stupňovitostí piva v % podľa hl
Druh piva	2002	2003	2004	
svetlé 10,5° a menej	47,81	53,29	59,35	
svetlé 11° a viac	47,07	40,85	35,38	
tmavé, nealko a iné	5,12	5,86	5,27	
Spolu	100,00	100,00	100,00	
Zdroj: prieskum úradu

Segmentácia piva z marketingového hľadiska bola potvrdená všetkými pivovarmi, na základe čoho sa úrad zaoberal otázkou, ktoré segmenty existujú a do akej miery sú tieto segmenty vzájomne zastupiteľné. Na základe prieskumu trhu medzi pivovarmi úrad zistil, že pivovary rozlišujú z marketingového hľadiska tri segmenty: prémiový, stredný (hlavný prúd) a ekonomický. Stredný prúd možno ešte ďalej rozčleniť na vyšší a nižší. Ako uviedli všetky oslovené pivovary, rozdiely medzi jednotlivými segmentmi sú veľmi ťažko opísateľné a nie je možné nájsť rozhodujúcu charakteristiku, resp. špecifickú veličinu, na základe ktorej by sa dali uvedené segmenty jednoznačne a spoľahlivo identifikovať. Jednotlivé segmenty sú dané kombináciou viacerých charakteristík, medzi ktorými zohráva úlohu predovšetkým cena, „hodnota“ značky, resp. jej vnímanie zákazníkom, obal a reklama. V zásade platí, že pre pivo z prémiového segmentu je charakteristická vyššia cena pri vyššej stupňovitosti (minimálne 12°) a individualizovaný tvar fľaše s netradičnými prvkami a metalickými etiketami, pivo z hlavného prúdu má 12° alebo 10° s „priemernou“ cenou a so širokou marketingovou podporou a nižší segment sa vyznačuje nízkymi stupňovitosťami (maximálne 10°), nízkou cenou a jednoduchými etiketami.

Ako úrad zistil, posúdenie koncentrácie otázka, či jednotlivé segmenty predstavujú samostatné tovarové relevantné trhy neovplyvní a preto sa presným stanovením tovarového relevantného trhu nezaoberal. Dôvodom je skutočnosť, že pivovar Topvar predáva svoje pivo len pod značkou Topvar, ktorá je predstaviteľom značky zo stredného prúdu, a teda daná koncentrácia neovplyvní postavenie podnikateľa SABMiller na prémiovom a ekonomickom segmente.

Pokiaľ ide o samotný predaj piva, tradične sa v pivovarníckom odvetví rozlišuje predaj obchodným prevádzkam (označovaný aj ako „food“ alebo „off-trade“) a predaj hotelom, reštauráciám a kaviarňam (označovaný aj „Horeca“ alebo „on‑trade“). Dôvodom sú predovšetkým odlišné spotrebné zvyklosti zákazníkov, čomu sa následne prispôsobuje balenie a distribúcia piva. Zariadenia Horeca poskytujú pivo a ďalšie tovary na okamžitú konzumáciu vo svojich priestoroch, čím predaj piva nadobúda charakter služby na rozdiel od obchodu, ktorý pivo ponúka len na jeho ďalšiu konzumáciu mimo priestorov predajne. Kým v obchode sa predáva výhradne fľaškové, prípadne plechovkové pivo, do zariadení Horeca sa pivo dodáva v prevažnej miere v KEG sudoch. Obidva segmenty sa však predovšetkým odlišujú štruktúrou dopytu. Pri zariadeniach Horeca je to veľké množstvo malých prevádzok (podľa odhadov účastníka konania približne 14 000), v maloobchode predstavujú významných odberateľov obchodné reťazce (v súčasnosti ich pôsobí v Slovenskej republike približne 10 – Ahold (Albert, Hypernova), Bala, Billa, Carrefour, CBA, Jednota Coop, Metro, Rema 1000, Rewe (Kaufland, Lidl) a Tesco, ktoré spolu odoberajú podľa odhadov 50 – 60 % piva určeného maloobchodu. Ďalej sa uvedené segmenty odlišujú požiadavkami na druh poskytovaných služieb (zariadenia Horeca vyžadujú širší sortiment dodávaných tovarov ako aj okruh poskytovaných služieb), obchodnými podmienkami a úrovňou cien, resp. poskytnutých zliav. Kým výrobcovia piva uzatvárajú s maloobchodom len rámcové zmluvy s následnými kúpno-predajnými zmluvami, s prevádzkami Horeca výrobcovia piva zvyčajne uzatvárajú rôzne zmluvy o obchodnej spolupráci, ktoré okrem všeobecných obchodných podmienok zahŕňanú aj podmienky prenájmu výčapných a chladiacich zariadení a podmienky marketingovej spolupráce. Pokiaľ ide o dodacie, fakturačné a platobné podmienky, tieto sa medzi maloobchodom a zariadeniami Horeca výrazne odlišujú, najmä v rozsahu povinností výrobcu piva, druhov zmluvných pokút, dobe splatnosti faktúr (často predaj na faktúry nie je u zariadení Horeca vôbec možný) a iných ustanovení. Na základe uvedeného úrad dospel k záveru, že existujú odlišné trhy pre predaj piva do obchodu a do Horeca.

Trh predaja piva do obchodu zahŕňa okrem bežných obchodov s potravinami (vrátane hyper- a supermarketov) aj iné formy predaja potravín ako sú čerpacie stanice, diskonty a pod. Ako je uvedené vyššie, pre tento trh je charakteristický predaj fľaškového, prípadne plechovkového piva. 

Trh predaja piva do Horeca zahŕňa pohostinské a gastronomické zariadenia ako sú hostince, krčmy, hotely, reštaurácie ako aj kaviarne, puby a nočné kluby odoberajúce prevažne sudové pivo. Okrem toho zvyčajne odoberajú aj určitý podiel fľaškového piva, a to predovšetkým niektoré špeciálne, tmavé alebo nealkoholické pivá.

4.2	Priestorové relevantné trhy
Pri určení priestorovej dimenzie vyššie vymedzených tovarových relevantných trhov  výroby a predaja piva do obchodu a výroby a predaja piva do Horeca úrad vychádzal zo skutočnosti, že objem importov a exportov je relatívne nízky (pozri tabuľku 6). Aj napriek zvyšujúcemu sa exportu, jeho podiel nepresiahol 5 % výroby piva. Objem importov v roku 2004 predstavoval približne 10 % z celkového predaja, pričom z tohto množstva bolo podľa odhadov Slovenského združenia výrobcov piva a sladu 90 % piva dovezeného z Českej republiky. Na existenciu nie širšieho ako národného trhu poukazujú distribučné siete slovenských pivovarov, ktoré nepresahujú územie Slovenskej republiky, existencia národných značiek a marketingové aktivity pivovarov zamerané len na územie Slovenskej republiky.

Vzhľadom na rozdiely v postavení jednotlivých výrobcov piva v jednotlivých regiónoch Slovenska je možné uvažovať aj o menších, regionálnych trhoch. Regionálne rozdiely sa týkajú predovšetkým menších slovenských výrobcov piva, ktorí približne 90 % obratu dosahujú vo svojom domovskom regióne. Ide najmä o pivovary Pilsberg (predáva predovšetkým v podtatranskom regióne), Popper (Žilinský kraj),  Stein (Bratislava, Trnava a ich okolie) a Urpín (Banská Bystrica a okolie). Pivovar Steiger dosahuje približne 75 % obratu na území stredného Slovenska, 15 % obratu na východnom Slovensku a 10 % na západnom. Približne 88 % obratu pivovaru Topvar pochádza zo západného Slovenska, 7 % zo stredného Slovenska a 5 % z východného. Vzhľadom na regionalitu týchto pivovarov sú aj distribučné systémy týchto pivovarov orientované predovšetkým na domácke regióny, na rozdiel od dvoch najväčších pivovarov, ktoré majú vybudovanú distribučnú sieť po celom území Slovenska a aj napriek určitým regionálnym rozdielom (pozri tabuľku 6) súťažia medzi sebou na celom území Slovenskej republiky a regionálnym pivovarom v ich domáckych regiónoch. Situácia pivovaru Topvar je do určitej miery špecifická, keďže nie je národným pivovarom ako SABMiller a Heineken avšak nie je ani regionálnym pivovarom, keďže dosahuje tržby na celom území západného Slovenska, pričom na tomto území aj vykonáva distribúciu, kým ostatné regionálne pivovary dosahujú väčšinu tržieb v oblasti okolo pivovaru (do 100 km), ktorú kopíruje aj ich distribučná sieť. Vzhľadom na skutočnosť, že dvaja najväčší výrobcovia piva pôsobia na celom území SR, Topvar pôsobí minimálne na celom území západného Slovenska, a regionálne pivovary vo svojich regiónoch, pričom však dochádza k súťažnej interakcii medzi všetkými pivovarmi, je možné vymedziť priestorový trh územím celej Slovenskej republiky.

Tabuľka 6: Regionálne podiely výrobcov piva v maloobchode (%)
Pivovar	Bratislava	Západné Slovensko	Stredné Slovensko	Východné Slovensko	
SABMiller	22,92	20,35	23,49	49,40	
Topvar	6,89	16,38	6,21	1,16	
Heineken	41,91	50,86	49,32	38,38	
Steiger	0,92	2,00	10,21	3,23	
Pilsberg	0,06	0,03	1,10	5,76	
Popper	0,23	0,18	3,79	0,06	
Stein	22,70	7,66	2,84	0,29	
Ostatní	4,32	2,56	2,98	1,71	
Zdroj: AC Nielsen

Keďže vyššie uvedené charakteristiky platia pre trh výroby a predaja piva do obchodu ako aj trh výroby a predaja piva do Horeca, úrad dospel k záveru, že priestorovým relevantným trhom pre oba uvedené tovarové relevantné trhy je územie Slovenskej republiky.

5	Výroba a predaj piva v Slovenskej republike
Vzhľadom na veľké množstvo charakteristík spoločných pre oba úradom vymedzené relevantné trhy sa úrad v tejto časti zaoberal prvkami, ktoré v súčasnosti platia pre oba trhy. V nasledujúcich častiach (6 a 7) úrad opísal rozdiely medzi jednotlivými trhmi a v častiach 8 a 9 sa úrad venoval možným zmenám, ktoré nastanú na relevantných trhoch po zrealizovaní predmetnej koncentrácie.

5.1	Podnikatelia pôsobiaci v oblasti výroby a predaja piva
Na území Slovenskej republiky v súčasnosti vyrába a predáva pivo osem podnikateľských subjektov. Okrem podnikateľov SABMiller a Topvar sú nimi Eduard Rada, a. s., Pivovar Steiger 24, 966 02 Vyhne (ďalej len „Steiger“), Heineken Slovensko, a.s., Štefánikova 79, 949 01 Nitra (ďalej len „Heineken“), Pilsberg, s.r.o., Murgašova 1, 058 80 Poprad (ďalej len „Pilsberg“), Pivovar Popper, s.r.o., Sakalovej 158/39, 014 24 Bytča (ďalej len „Popper“), Pivovar Urpín BB, s.r.o., Lesnícka 12, 976 13 Slovenská Ľupča (ďalej len „Urpín“) a Stein, s.r.o., Blumentálska 19, 811 07 Bratislava (ďalej len „Stein“).

Ako je uvedené vyššie, SABMiller prevádzkuje v Slovenskej republike pivovar vo Veľkom Šariši, v ktorom vyrába pivá značiek Šariš a Smädný mních a na základe licencie pivovaru Plzenský Prazdroj kontrovaného podnikateľom SABMiller vyrába pivo značky Gambrinus a Velkopopovický Kozel. Ďalej dováža pivá vyrábané spoločnosťami patriacimi do podnikateľskej skupiny SABMiller, a toPilsner Urquell a Radegast. Všetky značky ponúka SABMiller vo fľašiach aj KEG sudoch.

Pivovar spoločnosti Topvar je situovaný v Topoľčanoch. Vyrába sa v ňom pivo značky Topvar. Niektoré druhy piva Topvar nesú špeciálne označenie. Ide o pivo Marína, Milénium, Samaritán – dia pivo a Patriot – 14° pivo. Kým pivo s označením Samaritán a Patriot sa predáva len vo fľašiach, pivo Milénium sa predáva len v KEG sudoch. Ostatné druhy piva sa predávajú tak vo fľašiach ako aj v KEG sudoch. 

V pivovare Steiger vo Vyhniach sa vyrábajú pivá značiek Hell, Kachelmann, Steiger a Sitňan. Všetky pivá sa predávajú vo fľašiach a v KEG sudoch až na značku Kachelmann, ktorá sa stáča len do fliaš. Majoritu v pivovare Steiger má fyzická osoba, p. Eduard Rada, menšinový podiel vlastní Európska banka pre obnovu a rozvoj.

Spoločnosť Heineken v Slovenskej republike vlastní štyri pivovary avšak v súčasnosti vyrába len v pivovaroch v Hurbanove a v Rimavskej Sobote. Ide o pivá značiek Corgoň, Gemer, Kelt, Martiner, Zlatý Bažant a licenčne sa vyrába pivo značky Starobrno. Ďalej spoločnosť Heineken dováža do Slovenskej republiky ďalšie pivá vyrábané ekonomickou skupinou Heineken v zahraničí, najmä značky Amstel, Červený drak, Desperados, Heineken, Murphys a Starobrno. 
 
V pivovare Pilsberg umiestnenom v Poprade sa vyrába pivo značiek Tatran, „1715“, Kamzík a Edelmann. Pre obchodný reťazec Kaufland vyrába aj pivo, ktoré sa predáva pod značkou Golem. Pilsberg je regionálny pivovar, ktorého tržby pochádzajú predovšetkým z oblasti severného a východného Slovenska. Pilsberg vznikol reštrukturalizáciou pivovaru Tatran v rámci konkurzu ukončeného v decembri 2003. V súčasnosti je vlastnený viacerými fyzickými osobami.

Pivovar Popper so sídlom v Bytči je regionálnym pivovarom, ktorý je prítomný najmä na severnom Slovensku. Vyrába pivo pod značkou Konbier, Palatín a Popper. Všetky uvedené značky sa predávajú v KEG sudoch ako aj vo fľašiach. Pre obchodný reťazec Kaufland vyrába aj pivo značky Ambrosius.

Pivovar Urpín umiestnený v Banskej Bystrici vyrába pivá značiek Herkules a Urpín, oboje v KEG sudoch aj vo fľašiach. Urpín je regionálnym pivovarom s ťažiskom pôsobnosti na strednom Slovensku. Od októbra 2003 je pivovar v konkurze.

Spoločnosť Stein prevádzkuje pivovar v Bratislave, kde vyrába pivo značiek Grošák, Horden a Stein. Značky Horden a Stein sa plnia do KEG sudov aj do fliaš, Grošák je dostupný len vo fľašiach. Stein je regionálnym pivovarom s tržbami koncentrovanými predovšetkým v Bratislave a na západnom Slovensku. Pivovar Stein vyrába pre obchodné reťazce aj pivo značiek Gazda a Pandúr. Majiteľom pivovaru Stein je spoločnosť T.A.P. International, a.s., Bratislava.

5.2	Spotreba piva a trhové podiely
Podľa údajov Slovenského združenia výrobcov piva a sladu sa výroba piva od roku 2002 neustále znižuje. V roku 2002 vyrobili slovenské pivovary 4 849 745 hl piva, v roku 2003 vyrobili 4 669 860 hl piva, čo je oproti roku 2002 pokles o 179 558 hl (3,71 %) a v roku 2004 poklesla výroba piva na 4 218 112 hl, čo predstavuje v porovnaní s rokom 2003 pokles o 451 748 hl (9,67 %). Prepad výroby pokračoval aj v roku 2005, kedy sa vyrobilo 3 963 306 hl piva, čo je o 6,04 % menej. Celkovo od roku 2002 poklesla výroba piva o 18,28 %.

Exporty slovenských výrobcov piva sa v posledných troch rokoch zvyšovali zo 121 685 hl v roku 2002 na 132 972 hl v roku 2003 (rast o 9,26 %) až na 183 866 hl v roku 2004 (rast o 38,24 %). V roku 2005 export piva poklesol pod úroveň z roka 2002 na 118 109 hl (pokles o 35,76 %).

Vzhľadom na to, že údaje o importoch Slovenské združenie výrobcov piva a sladu neeviduje, využil úrad údaje Českého svazu pivovarů a sladoven o exporte českých pivovarov na Slovensko. Dôvodom je skutočnosť, že podľa pozorovaní Slovenského združenia výrobcov piva a sladu tvorí dovoz z Českej republiky dlhodobo približne 90 % celkového dovozu piva na Slovensko. Dovoz piva z iných krajín teda neovplyvňuje situáciu na trhu v Slovenskej republike (prípadne len nevýznamne) a preto sa ním úrad nezaoberal.

Na základe vyššie uvedených údajov úrad vyčíslil spotrebu piva v Slovenskej republike, ktorá je uvedená v tabuľke 7.

Tabuľka 7: Spotreba piva v Slovenskej republike (hl)
rok	výstav	export	import (ČR)	spotreba	
2002	4 849 745	121 685	340 362	5 068 422	
2003	4 669 860	132 972	341 056	4 877 944	
2004	4 218 112	183 866	464 637	4 498 883	
2005	3 963 306	118 109	460 786	4 305 983	
Zdroj: Slovenské združenie výrobcov piva a sladu, Český svaz pivovarů a sladoven

Podľa Slovenského združenia výrobcov piva a sladu spotreba piva na Slovensku kontinuálne stúpala od roku 1999 až do augusta 2003, kedy došlo k rapídnemu poklesu spotreby piva. V roku 2004 bola spotreba piva najnižšia za posledných 10 rokov a prepad spotreby sa nezastavil ani v roku 2005. Medzi najvýznamnejšie dôvody uvádzané Slovenským združením výrobcov piva a sladu ako aj samotnými pivovarmi možno považovať rast spotrebnej dane, ktorá spôsobila zvýšenie cien piva predovšetkým vyššej stupňovitosti, nepriaznivé počasie ako aj relatívne nízku kúpyschopnosť obyvateľstva. Aj napriek týmto nepriaznivým skutočnostiam by sa podľa Slovenského združenia výrobcov piva a sladu v ďalších rokoch mala spotreba piva vzhľadom na tradície a zvyklosti konzumácie piva na Slovensku zvýšiť. 

Dovoz piva na Slovensko stabilne pohyboval medzi 300 – 350 tis. hl, z čoho 40 – 50 % predstavoval dovoz podnikateľa SABMiller na Slovensko. Objem dovozov výrazne narástol v roku 2004 (o 36 %), avšak v roku 2005 ostal na približne rovnakej úrovni ako v predchádzajúcom roku. Podľa Slovenského združenia výrobcov piva a sladu dovoz piva neovplyvňuje významne výrobu slovenských pivovarov, keďže tieto dovozy sú z dlhodobého hľadiska stabilné a výroba slovenských pivovarov reaguje predovšetkým na domácu spotrebu piva. Vzhľadom na to, že ponuka slovenských pivovarov plne pokrýva nároky slovenských konzumentov čo do množstva, kvality i sortimentnej skladby piva, ďalší rast dovozov Slovenské združenie výrobcov piva a sladu neočakáva.

Tabuľka 8: Trhové podiely výrobcov piva vychádzajúce z predaných hl 
Pivovar	Predaj v SR (hl)	Podiel (%)	
	2002	2003	2004	2002	2003	2004	
SABMiller	1 263 875	1 271 869	1 249 480	24,94	26,07	27,77	
Topvar	660 420	641 968	547 559	13,03	13,16	12,17	
Heineken	2 143 394	2 066 209	1 819 841	42,29	42,36	40,45	
Steiger	251 941	221 667	171 228	4,97	4,54	3,81	
Pilsberg	141 705	114 566	103 921	2,80	2,35	2,31	
Popper	100 433	100 384	93 110	1,98	2,06	2,07	
Urpín	138 813	116 557	77 106	2,74	2,39	1,71	
Stein	173 782	139 661	137 255	3,43	2,86	3,05	
Staropramen	71 749	95 055	130 295	1,42	1,95	2,90	
Budvar	60 167	52 233	52 522	1,19	1,07	1,17	
Krušovice	33 782	33 347	32 649	0,67	0,68	0,73	
dovozy (iné)	28 361	24 428	83 917	0,56	0,50	1,87	
Spolu	5068422	4877944	4498883	100,00	100,00	100,00	
Zdroj: Slovenské združenie výrobcov piva a sladu, Český svaz pivovarů a sladoven

5.3	Výrobné technológie
Všetky slovenské pivovary používajú rovnaký proces výroby piva, ktorý ovplyvňuje výslednú chuť piva (zo sladu plzenského typu spodným prekvasením). Ako vyplynulo z prieskumu úradu, technológie jednotlivých pivovarov použité pri výrobe piva sa v jednotlivých stupňoch procesu výroby piva líšia (napr. kvasenie a dozrievanie piva v cylindricko-kónických tankoch oproti hlavnému kvaseniu v otvorených kadiach a dozrievaniu v uzatvorených nádobách, použitie systému HGB (high gravity brewing), ktorým sa vyrába pivo vyššej stupňovitosti, ktoré sa následne riedi upravenou vodou na požadovanú stupňovitosť). Najpokrokovejšou technológiou je práve HGB systém, ktorý zjednodušuje a automatizuje proces výroby piva, čím sa môže významne ovplyvniť efektívnosť výroby piva jednotlivých pivovarov prostredníctvom úspor v oblasti pracovných síl, znižovaním energetických a materiálových strát. Medzi slovenskými výrobcami sa technológia HGB používa len u troch najväčších výrobcov, t.j. Heineken, SABMiller a Topvar. Z prieskumu úradu ďalej vyplýva, že výrazná inovácia vo výrobe piva v súčasnosti nie je možná. Viaceré pivovary uviedli, že možnosti inovácie sú obmedzené zakúpenou technológiou, pretože konečné vlastnosti piva sú do značnej miery ovplyvnené práve používanou technológiou. Preto sa možné inovácie zameriavajú predovšetkým na zvýšenie efektivity výroby a zabezpečenie kvality piva (napr. jednormutové varenie, aseptické plnenie fliaš, prietoková pasterizácia a pod.), kým výsledný produkt je prakticky rovnaký. Určitú úlohu zohrávajú aj charakteristické vlastnosti piva, ktoré nie je s ohľadom na zvyk spotrebiteľov na tieto vlastnosti vhodné meniť. Na základe spomenutých dôvodov úrad dospel k záveru, že stupeň technologických inovácií na relevantných trhoch je veľmi nízky.

5.4	Výrobné kapacity
Slovenské pivovary disponujú v súčasnosti voľnou výrobnou kapacitou približne 1,9 mil. hl, čo predstavuje 33 % celkových výrobných kapacít slovenského pivovarníctva. Voľnými výrobnými kapacitami disponujú najmä regionálne pivovary, ktorých voľná výrobná kapacita sa pohybuje v rozpätí 50 – 78 % (pozri tabuľku 9). Najvyššie využitie výrobných kapacít vykazujú tri najsilnejšie slovenské pivovary, ktoré dosahujú využitie výrobných kapacít od 69 do 82 %. V tejto súvislosti je potrebné spomenúť, že výrobné kapacity pivovarov sú využívané v priebehu roka veľmi nerovnomerne, predovšetkým v súvislosti s letnou sezónou, kedy je spotreba piva a teda aj jeho výroba najvyššia. Podnikateľ Heineken okrem uvedenej kapacity má k dispozícií ešte dodatočnú kapacitu v dvoch pivovaroch v Nitre a Martine, ktoré v súčasnosti nie sú v prevádzke, ako však uviedol podnikateľ Heineken, ich znovuotvorenie je bez významných investícií nemožné.

Tabuľka 9: Využitie výrobných kapacít v roku 2004
Pivovar	Výrobná kapacita v roku 2004 (hl)	
	Celková	Využitá	%	Voľná	%	
SABMiller	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Topvar	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Heineken	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Steiger	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Pilsberg	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Popper	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Urpín	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Stein	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Spolu	5 726 700	3 852 634	67,27	1 874 067	32,73	
Zdroj: prieskum úradu

Graf 1: Vývoj využitia výrobných kapacít v roku 2004 (%)

Zdroj: prieskum úradu

5.5	Bariéry vstupu
Pokiaľ sa jedná o bariéry vstupu na relevantný trh výroby a predaja piva do Horeca a na relevantný trh výroby a predaja piva do obchodu, úrad zistil, že nový podnikateľ by mohol vstúpiť na Slovensko nasledovnými spôsobmi: dovozom piva vyrobeného v zahraničí, poskytnutím licencie slovenskému pivovaru na výrobu niektorej značky piva, odkúpením existujúceho pivovaru alebo vybudovaním úplne nového pivovaru. Ako vyplýva z  prieskumu úradu medzi pivovarmi, vstup existujúceho, prípadne nového podnikateľa na tieto trhy je nepravdepodobný z nasledujúcich dôvodov:
•	bariéru trhu predstavuje už súčasná situácia na trhu, keď spotreba piva stagnuje a očakáva sa len veľmi pozvoľný rast, súčasné pivovary navyše disponujú voľnými výrobnými kapacitami, ktorými dokážu dostatočne pokryť prípadnú zvýšenú spotrebu piva,
•	aj napriek neexistencii dovozných bariér je dovoz zahraničných značiek piva relatívne nízky. Jedinými zahraničnými značkami, ktoré na Slovensku majú možnosť presadiť sa u zákazníkov sú české značky, z ktorých najznámejšie už v súčasnosti na Slovensku sú dovozmi prítomné,
•	jedinými pivovarmi, ktorí v súčasnosti vyrábajú zahraničnú značku piva na základe licencie sú SABMiller a Heineken, pričom licencie na výroby pochádzajú od pivovarov v ich ekonomickej skupine (SABMiller vyrába Gambrinus a Velkopopovický Kozel na základe licencie od pivovaru Plzenský Prazdroj a Heineken vyrába licenčne pivo Starobrno od rovnomenného pivovaru). Z prieskumu úradu vyplynulo, že žiadny ďalší pivovar neuvažuje v blízkej budúcnosti s výrobou piva na základe licencie od zahraničného pivovaru,
•	z prieskumu úradu ďalej vyplynulo, že so zahraničným investorom uvažujú v pivovare Pilsberg avšak v súčasnosti nedochádza k žiadnym krokom na jeho vstup a konkrétny záujemca je neznámy. Z ostatných pivovarov žiadny v blízkej budúcnosti neuvažuje o vstupe zahraničného investora alebo nevie o podobných aktivitách zahraničných pivovarov,
•	vstup nového hráča by musel byť spojený s budovaním novej značky, keďže potenciál významného rastu súčasných slovenských značiek je nevysoký. Vybudovanie značky na trhu si vyžaduje značné náklady na reklamu, dlhšie časové obdobie a nevyhnutné je aj zabezpečenie distribúcie piva,
•	vysoké náklady na vybudovanie nového pivovaru, ktoré sa odhadujú pri malom pivovare s kapacitou 200 tis. hl na 600 mil. až 1 mld. Sk, pričom pri výstavbe stredného pivovaru s kapacitou 600 tis. hl by mohli náklady predstavovať 2 mld. až 2,5 mld. Sk.

K vyššie spomenutým bariéram vstupu spoločným pre oba relevantné trhy je potrebné priradiť aj ďalšie bariéry vstupu existujúce pre relevantný trh výroby a predaja piva do Horeca. Na vstup je nevyhnutné vybudovať distribučnú sieť, ktorá bude mať na starosti jednak zásobovanie prevádzok ako aj pravidelnú údržbu výčapných zariadení. Nevyhnutný je taktiež predajný systém pozostávajúci zo siete obchodných zástupcov, ktorí majú špecifické znalosti o zverenom regióne a požiadavkách jednotlivých prevádzok Horeca. Potrebné je tiež disponovať značnými finančnými prostriedkami na poskytnutie doplnkových výhod zariadeniam Horeca, pričom prekážkou získania zariadení Horeca sú aj existujúce výhradné zmluvy (bližšie v časti 7 Trh výroby a predaja piva do Horeca).

5.6	Homogenita piva
Ako vyplýva z vyššie uvedených údajov, 95 % spotreby piva na Slovensku predstavuje svetlé pivo plzenského typu, pričom medzi jednotlivými stupňovitosťami existuje vzájomná zastupiteľnosť, čo naznačuje možnú homogenitu svetlého piva ako takého. Na druhej strane predstavuje pivo značkový produkt, ktorým sa pivovary snažia odlíšiť svoje pivo od iných výrobcov. Marketingová práca pivovarov so značkou (pozicionovanie značky do niektorého z marketingových segmentov, upriamenie značky pre určitý druh zákazníkov alebo druh príležitostí, budovanie lojality ku značke) dávajú pivu diferencovaný charakter. Najvýraznejšie sa diferenciácia prejavuje pri prémiových značkách, ktoré okrem samotného piva nesú so sebou aj „pridanú hodnotu“, ktorá nie je zanedbateľná, keďže zákazník je ochotný zaplatiť za pivo týchto značiek aj podstatne vyššiu cenu. Podľa názoru úradu, aj napriek uplatňovanej diferenciácii piva spočívajúcej v značkách predstavuje pivo relatívne homogénny produkt, najmä pokiaľ ide o homogenitu v rámci jednotlivých marketingových segmentov. Dôvodom je skutočnosť, že všetky pivá v jednom segmente sa vyznačujú podobnou cenou, kvalitou, imidžom, balením a obsahom alkoholu (ako úrad uviedol vyššie v časti 4.1 Tovarové relevantné trhy).

5.7	Postavenie značiek
Z predajnosti jednotlivých značiek v rokoch 2002 až 2003 úrad zistil nasledujúce skutočnosti. Dlhodobo najpredávanejšími značkami sú značky Corgoň, Topvar a Zlatý Bažant, ktorých rozdiely v podieloch sú prakticky minimálne. Z pohľadu vývoja predajnosti sa zvýšil podiel značky Corgoň a poklesol podiel značky Zlatý Bažant. Ďalšou skupinou značiek sú Gemer, Velkopopovický Kozel a Šariš, pričom z tejto skupiny značiek je najvýraznejšie rastúcou značka Velkopovický Kozel. Medzi desiatimi najpredávanejšími značkami sú ešte Martiner, Smädný mních, Staropramen a Steiger, pričom z tejto skupiny značiek zaznamenala najvýraznejší rast značka Smädný mních. Za zmienku stojí skutočnosť, že z desiatich najpredávanejších značiek vlastnil podnikateľ Heineken štyri značky, podnikateľ SABMiller tri značky a ostatní podnikatelia po jednej, pričom značka Topvar sa umiestnila na poprednej pozícií. 

Ďalej úrad skúmal aj marketingovú silu značiek, pričom vychádzal z údajov poskytnutých spoločnosťou GfK Slovakia Inštitút pre prieskum trhu, s.r.o. získaných v rámci prieskumu Koloseum 2005. Úrad zobral do úvahy udávanú najlepšiu značku piva ako aj spontánnu znalosť značky piva. Najlepšou značkou piva je podľa uvedeného prieskumu značka Zlatý Bažant, ktorú považuje za najlepšiu značku približne 20 % respondentov. S odstupom nasleduje skupina značiek Corgoň, Plzenský Prazdroj (Pilsner Urquell), Šariš, Topvar, a Velkopopovický Kozel s hodnotami medzi 7 až 12 %. Do prvej desiatky najsilnejších značiek patria ešte Budvar, Gemer, Kelt a Martiner, ktoré považuje za najlepšie značky 2 – 3 % respondentov. Podobné výsledky vykazuje uvedený prieskum aj v spontánnej znalosti značiek, kde sa medzi desiatimi najlepšími značkami umiestnili okrem vyššie uvedených značiek aj značky Smädný mních a Steiger, ktoré nahradili v tomto ukazovateli značky Budvar a Kelt.

Konkrétne údaje o predajnosti jednotlivých značiek ako aj výskum spoločnosti GfK boli označené za predmet obchodného tajomstva a sú súčasťou spisového materiálu.

5.8	Reklamné aktivity
Ako ďalej vyplynulo z prieskumu úradu medzi pivovarmi, tretím (po cene a značke) najdôležitejším prostriedkom súboja o spotrebiteľa je reklama. V tejto súvislosti úrad zisťoval objem prostriedkov, ktorý pivovary smerovali do reklamy ako aj množstvo a druh aktivít, ktoré pivovary vykonali za posledné tri roky. Na základe týchto údajov úrad zistil, že najväčší objem prostriedkov do reklamy dlhodobo investuje podnikateľ Heineken, pričom sa mu  objemom reklamy najviac približuje podnikateľ SABMiller (v roku 2002 dosiahli výdavky spoločnosti SABMiller 46 % výdavkov Heinekenu, v roku 2003 to bolo 62 % a v roku 2004 už 64 %). Pri porovnaní s predaným objemom piva však rozdiely medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller nie sú natoľko výrazné. Kým v roku 2002 vynaložil podnikateľ SABMiller na predaný hektoliter 74 % výdavkov podnikateľa Heineken, v roku 2004 to bolo už 93 %. Pozícia pivovaru Topvar pokiaľ ide o marketingové aktivity významne zaostáva za podnikateľmi Heineken a SABMiller, keď výška reklamných prostriedkov vynaložených na predaný hl dosiahla v roku 2004 len 54 %, pričom v predchádzajúcich rokoch to bolo 52 % (v roku 2003) a 47 % (v roku 2002). V rokoch 2002 a 2003 dosiahol v tomto ukazovateli lepšie hodnoty ako pivovar Topvar pivovar Steiger (49 % v roku 2004, 87 % v roku 2003 a 69 % v roku 2002) .

Tabuľka 10: Náklady na reklamu
Pivovar	Náklady na reklamu (tis. Sk)	Náklady na hl (Sk/hl)	
	2002	2003	2004	2002	2003	2004	
Heineken	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
SABMiller	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Topvar	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Steiger	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Stein	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Pilsberg	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Popper	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Urpín	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	[OT]	
Zdroj: prieskum úradu

Okrem objemu výdavkov na reklamu úrad sledoval aj množstvo a druh marketingových akcií jednotlivých pivovarov za roky 2002 až 2004. Ide najmä o sponzoring eventov, rôzne promo a predajné akcie. Zo zoznamu týchto aktivít predložených jednotlivými pivovarmi úrad zistil, že najväčší rozsah aktivít vykonáva podnikateľ Heineken. Spoločne s pivovarom SABMiller sú títo podnikatelia jedinými, ktorí využívajú televíznu reklamu, pričom len títo dvaja podnikatelia vykonávajú marketingové aktivity s celoslovenským rozsahom. Aktivity ostatných pivovarov (vrátane pivovaru Topvar) čo do počtu, rozsahu a rozmanitosti marketingových aktivít výrazne zaostávajú za aktivitami podnikateľov Heineken a SABMiller.

5.9	Distribúcia piva
V oblasti distribúcie piva došlo v sledovanom období k výrazným zmenám. Účastník koncentrácie SABMiller prostredníctvom dcérskej spoločnosti Pivovar Šariš od roku 2004 prešiel z distribúcie piva prostredníctvom nezávislého distribútora (Master Trade), ktorý v posledných rokoch distribuoval väčšinu jeho produkcie, na vlastnú distribúciu. V súčasnosti len zanedbateľný objem (0 – 5 %) produkcie distribuuje prostredníctvom nezávislých regionálne pôsobiacich distribútorov. Jedná sa o distribúciu piva do niektorých vzdialenejších regiónov s malým trhovým podielom, kde vlastná distribúcia je pre podnikateľa SABMiller neekonomická.

Vlastná distribučná sieť Pivovaru Šariš pozostáva zo šiestich Obchodno-distribučných centier (ODC). Centrálne ODC je priamo v areáli pivovaru vo Veľkom Šariši a ostatné sú lokalizované na území celého Slovenska (Bratislava, Spišská Nová Ves, Strážske, Zvolen a Žilina). Cez vlastnú distribučnú sieť SABMiller distribuuje aj importy zo skupiny SABMiller, najmä z pivovaru Plzenský Prazdroj. Okrem piva distribuuje aj doplnkový sortiment, ktorý tvoria nealko nápoje, tvrdý alkohol a víno.

Druhý účastník koncentrácie – Topvar taktiež prešiel od distribúcie prostredníctvom nezávislých distribútorov na vlastnú distribúciu. Topvar vytvoril s jeho najväčšími odberateľmi – nezávislými distribútormi štyri spoločné podniky na západnom Slovensku, keďže na tomto území v prevažnej miere umiestňuje svoju produkciu. Sklady spoločných podnikov sú umiestnené v Šali, Hôrke nad Váhom, Prievidzi a Bielom Kostole. V ďalších častiach Slovenska vytvoril tzv. TOP sklady, predstavujúce medzistupeň pred vznikom spoločného podniku s daným odberateľom. Jedná sa o 6 TOP skladov, z ktorých 3 vznikli v priebehu posudzovania predmetnej koncentrácie.

Cez spoločné podniky Topvar distribuuje približne [OT] % odbytu svojej produkcie, asi [OT] % produkcie dodáva nezávislým veľkoodberateľom – distribútorom, nákup obchodných reťazcov predstavuje približne [OT] % produkcie Topvaru a priamy predaj maloodberateľom (zabezpečujúcim si odvoz vo vlastnej réžii) v objekte areálu pivovaru predstavuje asi 0 – 10 %. Rozvoz svojich výrobkov Topvar v objeme 80 – 90 % predajov z výrobného závodu zabezpečuje vlastnou autodopravou a zvyšný objem realizuje prostredníctvom zmluvných dopravcov.

Na celkovej distribúcii spoločných podnikov predstavuje pivo 65 % až 75 % a zvyšok, t. j. 25 % až 35 % tvorí doplnkový sortiment. Z celkovej distribúcie piva realizovanej spoločnými podnikmi, tvorí pivo značky Topvar 75 % až 85 %, zvyšných 15 % až 25 % predstavujú pivá pivovarov Heineken, Šariš, Krušovice, Budvar, Staropramen, Bernard, Stein, pričom okrem pív pivovarov Heineken a SABMiller podiel ani jednej z uvedených značiek nedosahuje 5 %.

Najväčší konkurent účastníkov koncentrácie – Heineken využíva priamu distribúciu piva v rozsahu [OT] % z celkovej distribúcie a zvyšných [OT] % prostredníctvom dcérskej spoločnosti SDC, spol. s r.o. (ďalej len „SDC“). SDC pritom z uvedeného podielu distribuuje [OT] % prostredníctvom ním kontrolovaných distribučných spoločností. Zvyšnú časť distribúcie, t. j. [OT] realizujú dcérske spoločnosti cez nezávislých distribútorov. Z uvedeného vyplýva, že na celkovej distribúcii piva spoločnosti Heineken Slovensko sa vlastná distribúcia podieľa približne [OT] %-tami a distribúcia cez nezávislých distribútorov približne [OT] %‑tami. Sklady spoločnosti Heineken sú v súčasnosti situované v Bratislave, Martine, Námestove (Dolnom Kubíne), Nitre, Hurbanove, Dunajskej Strede, Leviciach, Trenčíne (Dubnici nad Váhom), Partizánskom, Prešove, Spišskej Novej Vsi, Michalovciach (Pribeníku), Košiciach, Vlkanovej a Rimavskej Sobote a pokrývajú tak celé územie Slovenskej republiky.

Spoločnosť SDC distribuuje okrem vlastných značiek piva aj pivá výrobcov: SABMiller, Topvar, Steiger, Stein, Pivovar Popper, Pivovar Urpín, Pražské pivovary, Krušovice a niektoré ďalšie zahraničné značky. Okrem piva SDC distribuuje aj doplnkový sortiment, ako napr. tvrdý alkohol víno, cigarety a ostatný drobný doplnkový sortiment pre segment HORECA. Podiel doplnkového sortimentu na celkových tržbách SDC predstavuje približne 10 %. 

Graf 2: Rozmiestnenie distribučných skladov pivovarov Heineken, SABMiller a Topvar

Zdroj: prieskum úradu

Ostatné malé pivovary (Pilsberg, Popper, Steiger, Stein, Urpín) distribuujú pivo tak prostredníctvom nezávislých veľkoobchodníkov – distribútorov ako aj vlastnou distribúciou, prípadne v malom rozsahu realizujú predaj priamym odberom z pivovaru. Podiel distribúcie cez nezávislých distribútorov sa na celkovej distribúcii jednotlivých regionálnych pivovarov pohybuje v rozmedzí od 30 % do 80 %. Na rozdiel od účastníkov koncentrácie a pivovaru Heineken, malé pivovary vlastnú distribúciu realizujú len v bezprostrednom okolí pivovaru, t.j. v oblasti do 100 km.

Podiely distribúcie cez nezávislých distribútorov a vlastnej distribúcie na celkovej distribúcii jednotlivých konkurentov pôsobiacich v oblasti výroby a piva. sú uvedené v nasledujúcej tabuľke.

Tabuľka 11: Rozdelenie distribučných kanálov (%)
Pivovar	Vlastná distribúcia	Nezávislý veľkoobchod	
SABMiller	[OT]	[OT]	
Topvar	[OT]	[OT]	
Heineken	[OT]	[OT]	
Pilsberg	[OT]	[OT]	
Popper	[OT]	[OT]	
Steiger	[OT]	[OT]	
Stein	[OT]	[OT]	
Urpín	[OT]	[OT]	
Zdroj: prieskum úradu

Ako vyplýva z vyššie uvedeného, pomer vlastnej distribúcie a distribúcie prostredníctvom nezávislých distribútorov je rozdielny. Pomer priamej a nepriamej distribúcie, resp. rozsah využívania nezávislých distribútorov má vplyv aj na rozsah a hĺbku informácií, ktorými pivovary disponujú o svojich odberateľoch. V súčasnosti disponujú najpodrobnejšími a najrozsiahlejšími údajmi o svojich odberateľoch podnikatelia Heineken a SABMiller, Ako úrad zistil, možnosť disponovať týmito údajmi majú obe spoločnosti od roku 2005. Distribučná sieť podnikateľa Topvar nedosahuje v poskytovaných informáciách kvalitu distribučných sietí jeho väčších konkurentov predovšetkým v dôsledku autonómie, ktorú majú spoločné podniky a TOP sklady a chýbajúcej integrácie spoločných podnikov a TOP skladov.

Vzhľadom na to, že distribučné siete pivovarov Heineken a SABMiller sa historicky vyvíjali odlišne (SABMiller si vytvoril svoju distribučnú sieť interne, kým Heineken akvizíciami najvýznamnejších distribútorov v daných regiónoch Slovenska) majú aj niekoľko odlišných prvkov, medzi ktorými je zrejmá najmä uzavretosť distribučného systému podnikateľa SABMiller. Táto uzavretosť sa prejavuje jednak voči iným pivovarom, keďže pivovar SABMiller nedistribuuje pivá iných výrobcov ako aj voči distribútorom, keďže pivovar SABMiller prakticky nevyužíva nezávislých distribútorov. Bez ohľadu na tento rozdiel majú obe distribučné siete zhodné kvalitatívne charakteristiky, ktorými sú kontrola pivovarov nad tokmi svojich produktov a pokrytie celého územia Slovenska.

5.10	Činnosť sektorového združenia
Aktivity spoločností pivovarníckeho sektora a nadväzujúcich činnosti zastrešuje Slovenské združenie výrobcov piva a sladu. Činnosť združenia je organizovaná do dvoch sekcií, pivovarníckej a sladovníckej. V pivovarníckej sekcií sú okrem výrobcov piva združené aj niektoré spoločnosti, ktorých výroba je zameraná na pivovarníctvo. Členovia sekcie sa stretávajú podľa potrieb, pričom na svojich stretnutiach prejednávajú otázky týkajúce sa pivovarníckeho sektora (zákon o spotrebnej dani z piva, zákon o obaloch a odpadoch, zákon o obchodných reťazcoch, zmeny a doplnky Potravinového kódexu, hodnotenie úrody a kvality chmeľov) ako aj o jednorazových akciách (dni slovenského piva v Jednote, festival piva na Agrokomplexe). Podľa Slovenského združenia výrobcov piva a sladu združenie koordinuje kroky jednotlivých pivovarov a vystupuje na obhajobu záujmov pivovarov pred orgánmi štátnej správy, najmä pred Ministerstvom financií SR, Ministerstvom pôdohospodárstva SR a Ministerstvom životného prostredia SR. Združenie zároveň zhromažďuje historické ukazovatele charakterizujúce pivovarnícke odvetvie na Slovensku, medzi ktoré patrí predovšetkým celková výroba piva a export piva jednotlivých pivovarov (zverejňuje sa s mesačným oneskorením), ako aj výroba piva v členení podľa stupňovitosti a balenia (vykazujú sa polročne) a niektoré ďalšie údaje.

6	Trh výroby a predaja piva do Horeca
Podiely jednotlivých výrobcov piva na relevantnom trhu výroby a predaja piva do Horeca sú uvedené v tabuľke 12.

Tabuľka 12: Trhové podiely výrobcov piva na trhu Horeca podľa predaných hl
Pivovar	Predaj v HL 	Podiel (%)	
	2002	2003	2004	2002	2003	2004	
Heineken	[OT]	[OT]	[OT]	41,97%	41,78%	40,41%	
SABMiller	[OT]	[OT]	[OT]	26,65%	26,82%	27,56%	
Topvar	[OT]	[OT]	[OT]	16,01%	15,97%	16,00%	
Staropramen	[OT]	[OT]	[OT]	2,43%	3,22%	4,72%	
Steiger	[OT]	[OT]	[OT]	3,64%	3,02%	2,79%	
Stein	[OT]	[OT]	[OT]	2,93%	2,52%	2,47%	
Popper	[OT]	[OT]	[OT]	1,57%	2,25%	2,21%	
Urpín	[OT]	[OT]	[OT]	2,52%	2,56%	2,08%	
Pilsberg	[OT]	[OT]	[OT]	2,28%	1,85%	1,76%	
Spolu	[OT]	[OT]	[OT]	100,00%	100,00%	100,00%	
Poznámka: úrad pri vyčíslení podielov vychádzal z predaja piva baleného v KEG sudoch aj napriek tomu, že v zariadeniach Horeca sa predáva aj fľaškové pivo. Dôvodom je skutočnosť, že predaj fľaškového piva tvorí približne 10 – 20 % z celkového predaja piva a teda neovplyvňuje významným spôsobom uvedené trhové podiely
Zdroj: prieskum trhu úradu

Z uvedených podielov vyplýva, že najsilnejším podnikateľom je Heineken s podielom 41 %, nasleduje SABMiller s podielom 28 % a Topvar s podielom 16 %. S výrazným odstupom nasleduje podnikateľ Staropramen s podielom 5 % a regionálne pivovary s podielmi nepresahujúcimi 3 %. Z pohľadu vývoja trhových podielov na trhu výroby a predaja piva do Horeca za obdobie od roku 2002 do roku 2004, úrad zistil, že podiely vedúcich troch spoločností sú relatívne stabilné. U podnikateľa Heineken došlo k neveľkému poklesu podielu z 42 na 41 %, podiel podnikateľa SABMiller nepatrne vzrástol z 27 na 28 %, pričom podnikateľ Topvar dosahuje stabilný podiel okolo 16 %. Podiely ostatných slovenských pivovarov zaznamenali až na pivovar Popper klesajúcu tendenciu. Jediným pivovarom s výrazným rastom je Staropramen, ktorého podiel sa zvýšil z 2 na 5 %.

6.1	Vzťahy medzi pivovarmi a zariadeniami Horeca
V sektore Horeca sa vzťahy medzi pivovarmi a konečnými odberateľmi, t.j. prevádzkovateľmi hotelov, reštaurácií a kaviarní riadia nasledujúcimi skutočnosťami, ktoré úrad zistil z prieskumu trhu medzi všetkými pivovarmi ako aj najväčšími prevádzkovateľmi Horeca.

Pivovary sa snažia prevádzkam Horeca ponúkať čo najvýhodnejšie podmienky, ktoré nie sú viazané len na ceny piva ale aj na ďalšie výhody, ktoré môžu prevádzky Horeca od pivovarov získať. Ide najmä o poskytnutie (prenajatie) technologických zariadení na čapovanie piva vrátane chladiacich skríň, ich pravidelnú údržbu a sanitáciu, poskytnutie interiérových a exteriérových doplnkov, reklamných zariadení, poskytnutie finančných prostriedkov na nákup piva alebo určité množstvo piva zdarma (prípadne ich vzájomnú kombináciu) a uhradenie nákladov spojených s vybudovaním letných terás (markízy, slnečníky).

Z prieskumu úradu vyplynulo, že pivovary uzatvárajú s prevádzkami Horeca dva druhy zmlúv, nevýhradné a výhradné (investičné). Nevýhradné zmluvy predstavujú zvyčajne rámcové kúpno-predajné zmluvy platné jeden rok, ktorých cieľom je dohodnúť obchodné (najmä cenové, dodacie, platobné a reklamačné) podmienky, za ktorých pivovar bude dodávať pivo zariadeniu Horeca.

Výhradné zmluvy sa uzatvárajú na päť rokov a okrem podmienok, ktoré sú obsiahnuté v nevýhradných zmluvách zahŕňajú podmienky prenájmu technologických zariadení a marketingovej spolupráce. Vzhľadom na symbolické ceny prenájmu technologických  zariadení sa prevádzka Horeca zaviaže odoberať určité dohodnuté množstvo piva ročne, pričom sa zvyčajne zároveň zaviaže odoberať len pivo poskytovateľa prenájmu. Tento záväzok sa spravidla týka len piva v KEG sudoch, v dodávkach fľašového piva majú prevádzky Horeca zmluvnú voľnosť. Zároveň si pivovary prenajímajú u prevádzky Horeca niektoré plochy za účelom vystavenia svojich reklamných predmetov (stojanov, plagátov, svetelných pútačov a pod.), za čo dostane prevádzka Horeca odplatu. Pri porušení záväzku exkluzivity alebo dohodnutej doby prenájmu si pivovary uplatňujú zmluvné pokuty, ktoré sa odlišujú od pivovaru k pivovaru a ktoré spočívajú vo vrátení poskytnutého technologického zariadenia a nahradení všetkých doposiaľ pivovarom investovaných prostriedkov (nahradenie poskytnutých reklamných materiálov, zaplatenie piva poskytnutého zadarmo, vrátenie poskytnutých finančných prostriedkov na vybudovanie letnej terasy, za prenájom priestorov na reklamné účely). Z analýzy stratených a získaných zariadení Horeca predloženej účastníkom konania ako aj z obdobných informácií získaných od ostatných pivovarov (tieto informácie boli označené ako predmet obchodného tajomstva a sú súčasťou spisového materiálu) úrad zistil, že aj napriek uvedeným pokutám je prechod prevádzok Horeca k inému pivovaru relatívne častý. 

6.2	Transparentnosť trhu
Z prieskumu úradu vyplynulo, že každý z pivovarov disponuje oficiálnym cenníkom svojich produktov, pričom väčšina týchto cenníkov obsahuje aj systém rabatov a zliav odvíjajúci sa od odobratého množstva a spôsobu úhrady. Podľa údajov poskytnutých účastníkom konania však môžu prevádzky Horeca získať aj zľavy vyššie ako sú oficiálne cenníkové zľavy, pričom ich výška je nezávislá od množstva odobraného piva a je len vecou vyjednávacích schopností jednotlivých prevádzok Horeca akú výšku dodatočných zliav si dokážu zabezpečiť. Takisto podľa účastníka konania aj množstvo poskytnutých doplnkových výhod je výsostne vecou dohody a neviaže sa na žiadne výkonnostné ukazovatele. Za týmto účelom účastník konania predložil analýzu rozdelenia investícií (zálohových platieb a vybudovanie letných terás) poskytnutých pivovarom SABMiller prevádzkam Horeca, ktorej záverom je neexistencia závislosti výšky poskytnutých doplnkových výhod od objemu odobratého piva. Predložená analýza bola označená ako predmet obchodného tajomstva a je súčasťou spisového materiálu. 

Podľa účastníka konania predstavujú doplnkové výhody poskytované pivovarmi zariadeniam Horeca istú formu zľavy z ceny, prostredníctvom ktorej súťažia pivovary o zákazníka. Podľa názoru úradu tieto doplnkové výhody nie je možné chápať ako zľavu z ceny a teda cenový nástroj súťaže ale ako necenový prostriedok. Dôvodom sú druhy výhod, ktoré pivovary ponúkajú. Tieto majú takmer výlučne charakter jednorazových výhod poskytnutých zariadeniu Horeca (poskytnutie výčapných zariadení, vybavenie interiéru, zálohová platba, výstavba letnej terasy, poskytnutie markízy, nahradenie reklamných výdavkov a pod.). Tieto výhody znižujú len fixné náklady zariadení Horeca a nie sú súčasťou kalkulácie variabilných nákladov, a preto sa nedá predpokladať, že takto poskytnuté zľavy budú zariadením Horeca prenesené do konečných cien piva. Náklady na poskytnuté výhody si premieta pivovar do veľkoobchodných cien svojich produktov, ktoré platia pre všetkých odberateľov. Doplnkové výhody sú vzhľadom na skutočnosť, že sú vždy viazané na päťročné trvanie zmluvy, určitou protihodnotou poskytovanou pivovarom za odber piva zariadením Horeca len od daného pivovaru a majú skôr charakter služby ako zľavy. Bez ohľadu na to, či poskytované doplnkové zľavy predstavujú prostriedok cenovej alebo necenovej konkurencie, jednotlivé pivovary vedia jednoducho a rýchlo zistiť, aké podmienky poskytujú ostatné pivovary. Dôvodom je skutočnosť, že v prípade, ak má zariadenie Horeca uzatvorenú výhradnú zmluvu, t.j. dojednanú dobu odberu piva na 5 rokov, o jej predčasnom ukončení sa zmluvný pivovar prakticky okamžite dozvie. Prostredníctvom obchodného zástupcu pivovaru, ktorému je zverený daný región, sa dozvie tiež o dôvode odstúpenia od zmluvy (ukončenie prevádzky alebo prechod ku konkurencii).

Transparentnosť trhu zvyšuje aj skutočnosť, že výrobcovia piva, ktorí zároveň pôsobia ako distribútori majú zvyčajne v ponuke aj pivá iných slovenských výrobcov pív. Platí to najmä o podnikateľovi Heineken, ktorý distribuuje pivo podnikateľov SABMiller a Topvar (a iných pivovarov) a Topvar, ktorý prostredníctvom svojich spoločných podnikov distribuuje produkty pivovarov Heineken, SABMiller a iných výrobcov piva. Ako odberatelia pivovarov majú teda možnosť oboznámiť sa s obchodnými podmienkami (ceny ako aj zľavy a rabaty), ktoré ponúkajú konkurenčné pivovary.

6.3	Portfólio značiek
Vzhľadom na segmentáciu piva uplatňovanú pivovarmi zohráva dôležitú úlohu šírka portfólia ponúkaných pív. Zariadenia Horeca požadujú od svojho dodávateľa viacero značiek orientovaných na odlišného spotrebiteľa, aby mohli svojou ponukou uspokojiť rozličné druhy zákazníkov. V tejto súvislosti sa hovorí najmä o tzv. „úplnom portfóliu“, pod ktorým sa myslí zastúpenie aspoň jednej značky piva v každom z marketingových segmentov (prémiovom, hlavnom, ekonomickom), pričom v každom segmente je potrebné disponovať minimálne jednou „národnou“ značkou, t.j. značkou, ktorej predaj je približne rovnomerne rozdelený po celom území Slovenska. V súčasnosti disponuje úplným portfóliom podnikateľ Heineken a podnikateľ SABMiller. Oba pivovary majú v súčasnosti zastúpenie v každom segmente minimálne jednou silnou značkou zo svojho portfólia. Konkrétne ide o značky Corgoň, Gemer, Kelt a Zlatý Bažant pivovaru Heineken a značky Pilsner Urguell, Smädný mních, Šariš a Velkopopovický Kozel spoločnosti SABMiller. Okrem uvedených značiek predávajú oba pivovary ďalšie podporné značky ako je Amstel, Martiner, Heineken a Starobrno v prípade podnikateľa Heineken a značky Gambrinus a Radegast v prípade pivovaru SABMiller. Značky ostatných malých pivovarov možno vzhľadom na predaj sústredený na územie okolo sídla pivovaru považovať za regionálne značky aj napriek tomu, že niektoré pivovary sa snažia obsadiť viacero segmentov (napr. pivovar Steiger so značkou Hell alebo pivovar Popper so značkou Palatín).

6.4	Zhodnotenie trhu 
Pri zhodnotení trhu úrad vychádzal z vyššie uvedených skutočností ako aj z skutočností úradu známych z jeho úradnej činnosti rozhodnutie č. 2003/FH/3/1/233 zo dňa 10. 10. 2003, ktorým úrad súhlasil s koncentráciou podnikateľov Heineken a Getränke-Beteiligungs AG so sídlom v Rakúsku.

Vedúce postavenie na relevantnom trhu výroby a predaja piva do Horeca v Slovenskej republike má podnikateľ Heineken s podielom 41 %. S odstupom 13 % nasleduje podnikateľ SABMiller, za ktorým s odstupom 12 % nasleduje Topvar. Ďalšie pivovary (Staropramen, Pilsberg, Popper, Steiger, Stein a Urpín) dosiahli trhový podiel 5 % a menej. 

V hodnotenom období sa trhové podiely vedúcich účastníkov trhu výrazne nemenili (najväčší rozdiel z vedúcich podnikateľov zaznamenal podnikateľ Heineken, ktorého podiel však poklesol len o 1,87 %. Trh je z pohľadu vývoja trhových podielov stabilný aj napriek prepadu spotreby piva v roku 2003 a 2004. Vzhľadom na stabilné alebo len mierne rastúce prognózy vývoja spotreby piva nie je predpoklad, že by sa tieto podiely v budúcnosti významne zmenili.

Za obdobie posledných troch rokov na predmetný relevantný trh nevstúpil žiadny nový konkurent pričom počet konkurentov za toto obdobie klesol z deviatich výrobcov na súčasných osem (v roku 2001 bol zatvorený pivovar spoločnosti Esperia v Trnave). Zároveň bola v tomto období ukončená výroba piva v dvoch pivovaroch spoločnosti Heineken v Martine a Nitre. 

Najväčším konkurentom spoločnosti Heineken na trhu je podnikateľ SABMiller, ktorý aj napriek nižšiemu trhovému podielu disponuje podobne ako Heineken:
•	distribučnou sieťou pokrývajúcou celé územie Slovenskej republiky,
•	širokým portfóliom značiek zahŕňajúcim všetky marketingové segmenty,
•	vysokou marketingovou podporou svojich produktov,
•	modernou technológiou výroby piva založenou na systéme HGB a
•	príslušnosťou k silnej medzinárodnej skupine.

Postavenie podnikateľa Topvar je do určitej miery špecifické. Topvar je stredne veľký pivovar, ktorý má objemom predaja bližšie k podnikateľom Heineken a SABMiller ako k menším pivovarom avšak ďalšími charakteristikami sa podobá skôr regionálnym pivovarom, s ktorými ho spája:
•	regionálna značka,
•	absencia portfólia značiek,
•	obmedzený distribučný systém,
•	výška reklamnej podpory a druh marketingových aktivít orientovaných na regionálne udalosti.

Ostatné pivovary vyrábajúce pivo na Slovensku predstavujú malé pivovary, ktoré sú daňovo zvýhodnené nižšou sadzbou dane z piva (37 Sk/hl/stupeň oproti 50 SK/hl/stupeň). Tieto pivovary vykonávajú distribúciu len okolo svojho sídla v okruhu približne 100 km a v prípade dodávok do väčšej vzdialenosti sú závislé na veľkoobchodníkoch s pivom. Značky týchto pivovarov majú výrazne regionálny charakter.

Na základe vyššie uvedených znakov úrad zistil, že súťaž prebieha najmä medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller, pričom konkurenta predstavuje predovšetkým vzhľadom na jeho podiel na trhu aj podnikateľ Topvar. Pokiaľ ide o ostatné charakteristiky, schopnosť Topvaru konkurovať vedúcim podnikateľom je obmedzená. Za efektívnych konkurentov nemožno považovať ani malé regionálne pivovary ani dovozcov piva.

7	Trh výroby a predaja piva do obchodu
Vzhľadom na to, že trh výroby a predaja piva do obchodu má mnoho charakteristík spoločných s trhom výroby a predaja piva do Horeca, úrad sa v opise situácie na tomto trhu zaoberal len skutočnosťami, ktoré sú odlišné od podmienok na trhu výroby a predaja piva do Horeca.

Podiely jednotlivých výrobcov piva na relevantnom trhu výroby a predaja piva do obchodu sú uvedené v tabuľke 13.

Tabuľka 13: Trhové podiely výrobcov piva na trhu maloobchodu podľa predaných hl
Pivovar	Predaj v HL 	Podiel (%)	
	2002	2003	2004	2002	2003	2004	
Heineken	[OT]	[OT]	[OT]	45,74%	43,77%	44,31%	
SABMiller	[OT]	[OT]	[OT]	25,40%	27,71%	31,05%	
Topvar	[OT]	[OT]	[OT]	11,82%	11,33%	10,29%	
Stein	[OT]	[OT]	[OT]	2,93%	4,43%	3,64%	
Steiger	[OT]	[OT]	[OT]	5,78%	4,80%	3,60%	
Popper	[OT]	[OT]	[OT]	1,28%	2,01%	2,24%	
Pilsberg	[OT]	[OT]	[OT]	3,10%	2,71%	1,91%	
Urpín	[OT]	[OT]	[OT]	3,10%	2,27%	1,58%	
Staropramen	[OT]	[OT]	[OT]	0,85%	0,98%	1,39%	
Spolu	[OT]	[OT]	[OT]	100,00%	100,00%	100,00%	
Poznámka: úrad pri vyčíslení podielov vychádzal z predaja fľaškového a plechovkového piva
Zdroj: prieskum úradu

Z tabuľky 13 vyplýva, že vedúce postavenie na trhu má podnikateľ Heineken s podielom 45 %, za ním nasleduje podnikateľ SABMiller s podielom 32 %. S výrazným odstupom nasleduje podnikateľ Topvar s podielom 10 %. Podiely ostatných podnikateľov, predovšetkým slovenských regionálnych pivovarov sú relatívne vyrovnané avšak nepresahujú viac ako 4 %. Vývoj trhových podielov na trhu výroby a predaja piva do obchodu za obdobie od roku 2002 do roku 2004 ukazuje na rast podielu podnikateľa SABMiller z 26 % na 32 % pri súčasnom poklese podielov podnikateľa Heineken z 47 % na 45 % ako aj podnikateľa Topvar, ktorého podiel poklesol z 12 % v roku 2002 na 10 % v roku 2004. Podiely ostatných pivovarov sa v hodnotenom období pohybovali pod 5 %.

7.1	Vzťahy medzi pivovarmi a maloobchodom
Pre trh výroby a predaja do obchodu je charakteristická vysoká diferenciácia odberateľov, ktorých tvoria nasledujúce skupiny odberateľov: obchodné reťazce a nákupné aliancie, čerpacie stanice a nezávislí maloobchodníci s potravinami (nepatriaci pod nákupnú alianciu). Podmienky predaja uvedeným skupinám sa líšia v niektorých charakteristikách.

Oblasť predaja obchodným reťazcom a nákupným alianciám sa vyznačuje vysokou koncentrovanosťou odberateľov, ktorých predstavujú predovšetkým prevádzkovatelia hypermarketov (Carrefour, Hypernova, Tesco), supermarketov (Albert, Bala, Billa, Kaufland, Lidl) a spoločnosti zabezpečujúce centrálny nákup pre svojich členov (Jednota Coop, CBA). Vzhľadom na veľké objemy nákupov týchto spoločností sú vnímané ako kľúčoví zákazníci, s ktorými sa uzatvárajú individuálne zmluvy s  individuálnymi podmienkami (bližšie v nasledujúcej časti). Rokovania o dodávke piva (uzatváranie rámcových kúpnych zmlúv) medzi obchodnými reťazcami a pivovarmi sa vykonávajú centralizovane spravidla raz ročne, kedy dochádza k prehodnocovaniu zmluvných podmienok.

Analýzou podkladov predložených obchodnými reťazcami úrad zistil, že pri výbere výrobcu piva a značky piva zo strany obchodných reťazcov je prvoradým kritériom predajnosť daného produktu, ktorú ovplyvňujú pivovary najmä cenou, značkou, reklamnými aktivitami (pozri časti 5.7 a 5.8) a predajnými akciami.

Pokiaľ ide o odberateľov iných ako obchodné reťazce a nákupné aliancie, t.j. nezávislých maloobchodníkov, predovšetkým stredné a malé predajne potravín, tieto sú zásobované zvyčajne prostredníctvom siete veľkoobchodníkov s potravinami, ktorí sa vyznačujú nízkou vyjednávacou silou ako aj predajom za oficiálne cenníkové ceny a neexistenciou marketingovej podpory.

7.2	Transparentnosť trhu
Na rozdiel od trhu výroby a predaja piva do Horeca, v rámcových kúpnych zmluvách uzatváraných pivovarmi s obchodnými reťazcami patria medzi charakteristické zmluvné podmienky zľavy výrobcov piva poskytované obchodným reťazcom, ktoré môžu mať rôzne druhy. Výrobcovia piva okrem základných zliav z cenníkových cien poskytujú aj ďalšie objemové bonusy, logistické zľavy, zľavy pri dosiahnutí určitého objemu predaja a iné druhy zliav v závislosti od toho-ktorého obchodného reťazca. Ako úrad zistil od účastníka konania ako aj z vlastného prieskumu trhu, výška poskytovaných zliav nezávisí od množstva odobraného piva a nie je možné zistiť vzťah medzi výškou zliav a akoukoľvek inou veličinou, takže pre výrobcu piva je nemožné zistiť akú výšku zliav poskytol iný dodávateľ piva. Keďže oficiálne cenníky v tomto prípade vzhľadom na poskytované výšky zliav neposkytujú dostatočne hodnoverný zdroj informácií, jediným ďalším spôsobom ako zistiť skutočné ceny je sledovať maloobchodné ceny a ich pohyby, ktoré však nemusia odzrkadlovať skutočné transakčné ceny. 

Okrem zliav z ceny piva výrobcovia piva platia rôzne druhy poplatkov vyžadované obchodnými reťazcami. Tieto poplatky môžu predstavovať uvádzacie poplatky, poplatky za zaradenie na zoznam, poplatky za umiestnenie reklamných predmetov, poplatky za prenájom predajnej plochy a iné. V tejto súvislosti platí, že každý obchodný reťazec má vlastnú poplatkovú politiku s rôznym druhom poplatkov ako aj výnimiek z týchto poplatkov. Na rozdiel od zliav a iných obchodných podmienok je výška poplatkov rovnaká pre všetky pivovary. Výnimkou sú zalistovacie poplatky, ktoré regionálne pivovary neplatia, keďže ich tovary sa nepredávajú v celej sieti daného obchodného reťazca.

Okrem cenových nástrojov pivovary využívajú aj iné prostriedky ako zvýšiť odbyt svojich výrobkov, a to predovšetkým marketingové akcie v obchodných reťazcoch. Podmienky týchto marketingových akcií bývajú podobne ako rámcové zmluvy dohodnuté dvojstrannými rokovaniami s individualizovanými obchodnými podmienkami, pričom niektoré obchodné reťazce si uplatňujú požiadavku, aby v rovnakom čase nemohol dodávateľ piva uplatňovať rovnakú marketingovú akciu u iného obchodného reťazca.

7.3	Postavenie značiek
Obchodné reťazce prevádzkujú rôzne druhy maloobchodných prevádzok, ktoré predávajú odlišný počet značiek pív. Podľa vyjadrenia týchto spoločností počet predávaných značiek pív sa odvíja od priestorových možností danej prevádzky, pričom žiadna zo spoločností nemá určený maximálny počet značiek, ktoré vo svojich prevádzkach predáva. Na rozdiel od zariadení Horeca pre obchodné reťazce nie je podstatná široká ponuka portfólia pív od jedného výrobcu piva. 

Pre posúdenie postavenia jednotlivých značiek úrad využil posúdenie najväčšieho obchodného reťazca Tesco, ktorého hodnotenie do značnej miery súhlasilo s hodnotením ostatných obchodných reťazcov. Do skupiny najlepšie predávaných značiek predávaných na celom Slovensku, ktoré vo svojej ponuke musí Tesco mať (tzv. „must have“ značky) boli zaradené značky Corgoň a Zlatý Bažant (Heineken), Šariš, Velkopopovický Kozel, Pilsner Urquell (SABMiller) a Topvar. Do skupiny dobre predávaných značiek, ktoré označil ako doplnkové značky, zaradil značky Desperados, Gemer, Kelt a Starobrno (Heineken), Smädný mních, Gambrinus, Radegast (SABMiller), Hoegaarden, Staropramen, Stella Artois a Velvet (Staropramen) a Krušovice a Budvar. Do skupiny doplnkových značiek patria aj nasledujúce značky, ktoré sú predávané len regionálne: Sitňan, Steiger (Steiger), Horden, Stein, Starosladovnícke (Stein), Tatran (Pilsberg), Popper a Urpiner (Urpín). Pokiaľ ide o ostatné obchodné reťazce, tieto do kategórie značiek, ktoré musia mať vo svojom portfóliu zaradili všetky značky pív, ktoré označil obchodný reťazec Tesco ako „must have“ alebo doplnkové (až na niektoré výnimky týkajúce sa regionálnych značiek). 

7.4	Vyjednávacia sila
Na základe analýzy zmlúv, ktoré uzatvárajú obchodné reťazce s výrobcami piva ako aj z prieskumu úradu medzi pivovarmi a obchodnými reťazcami úrad zistil, že lepšou vyjednávacou pozíciou disponujú obchodné reťazce. Táto sa prejavuje druhmi poplatkov, ktoré musia výrobcovia piva zaplatiť za to, aby obchodný reťazec predával ich tovar, platobnými podmienkami (dobou splatnosti faktúr, úrokmi z omeškania), dodacími podmienkami (dodacou dobou, množstvom a veľkosťou jednotlivých dodávok), rozsahom povinností dodávateľa ako aj množstvom a výškou pokút pri nedodržaní zmluvných podmienok zo strany dodávateľa. Úrad nezistil významné rozdiely v obchodných podmienkach obchodných reťazcov voči jednotlivým pivovarom (rozdiely sa týkajú najmä výšky zliav, doby splatnosti faktúr a výšky zmluvných pokút). Zároveň úrad nezistil, že by niektorý pivovar mal stabilne lepšie podmienky ako iný pivovar. Uvedený záver vyplynul aj z prieskumu úradu medzi pivovarmi, ktoré zhodne charakterizovali svoju vyjednávaciu  silu ako podpriemernú (bodmi 1 a 2 z 5 bodovej stupnice). Ako sa však vyjadrili niektoré obchodné reťazce, určité rozdiely vo vyjednávacej sile jednotlivých pivovarov existujú a sú spôsobené najmä vlastníctvom „must have“ značiek, ktorých absencia v ponuke obchodného reťazca by bola zákazníkmi vnímaná negatívne. Ako je uvedené vyššie, týmito pivovarmi sú predovšetkým Heineken, SABMiller a do určitej miery aj Topvar.

7.5	Zhodnotenie trhu 
V hodnotenom období sa výrazne zvýšil trhový podiel podnikateľa SABMiller, ktorý zaznamenal nárast z 26 na 32 %, pričom poklesol podiel podnikateľa Topvar z 12 na 10 % a mierne poklesol podiel pivovaru Heineken z 47 na 45 %. Podnikateľ SABMiller je jediným podnikateľom, ktorého podiel v hodnotenom období zaznamenal rast, pričom pozoruhodné je, že rast podielu podnikateľa SABMiller je zároveň sprevádzaný aj nárastom predaja v absolútnom vyjadrení (taktiež ako jediný podnikateľ) pri celkovom poklese predaja piva v obchode. 

Ako je uvedené vyššie, trh výroby a predaja piva do obchodu sa vyznačuje niektorými významnými odchýlkami od trhu výroby a predaja piva do Horeca. Medzi ne patrí najmä skutočnosť, že nie je potrebné disponovať kompletným portfóliom pív a u obchodného reťazca je možné sa presadiť aj s jednou silnou značkou. Významným rozdielom je taktiež fakt, že podnikatelia na tomto trhu nepotrebujú širokú distribučnú sieť a nie je potrebné disponovať vysokými finančnými prostriedkami na poskytovanie doplnkových výhod. Na trhu tiež neexistujú dlhodobé zmluvy o odbere piva, ktoré by obmedzovali schopnosť presadiť sa na trhu. Okrem toho na tomto trhu pôsobia aj samotné obchodné reťazce, ktoré predávajú vo svojich prevádzkach pivo predávané pod ich značkami (tzv. privátne značky). Navyše obchodné reťazce, ktoré sa snažia v rámci súťaže medzi sebou ponúknuť konečným spotrebiteľom čo najlacnejšie tovary, požadujú od pivovarov, aby im ponúkali svoje produkty za čo najnižšie ceny. Nezanedbateľná je tiež skutočnosť, že na trhu výroby a predaja piva do obchodu je väčšia možnosť inovovať svoje výrobky, predovšetkým použitými obalmi, a tak prilákať k sebe zákazníkov. Všetky uvedené skutočnosti majú za následok, že trh výroby a predaja piva do obchodu je vo svojej podstate konkurenčnejší ako trh výroby a predaja piva do Horeca. 

Na druhej strane je potrebné podotknúť, že na presadenie sa je potrebné vybudovať silnú značku (čo je finančne a časovo náročné) alebo ponúkať pivo za veľmi nízke ceny (čo si vyžaduje nákladovo efektívnu technológiu a vysoký objem výroby, prípadne orientáciu pivovaru na výrobu piva nižších stupňovitostí).

Vychádzajúc z veľkosti trhových podielov a najmä z ich vývoja a zo skutočností uvedených v predchádzajúcom texte úrad dospel k záveru, že súťaž prebieha najmä medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller, pričom práve podnikateľovi SABMiller sa darí upevňovať si svoju pozíciu druhého najväčšieho hráča na trhu na úkor podnikateľa Heineken ako aj všetkých ostatných konkurentov. Obaja podnikatelia disponujú veľkým množstvom „must have“ značiek a ostatnými výhodami uvedenými v časti 6 Trh výroby a predaja piva do Horeca, t.j. vysokou marketingovou podporou svojich produktov, modernou technológiou výroby piva založenou na systéme HGB a príslušnosťou k silnej medzinárodnej skupine.

Pokiaľ ide o schopnosť Topvaru konkurovať vedúcej dvojici podnikateľov, táto je do určitej miery podobná so situáciou na trhu výroby a predaja piva do Horeca. Topvar disponuje aj napriek relatívne nízkej marketingovej podpore značkou, ktorá je spotrebiteľmi vnímaná ako silná značka a podobne ju ako „must have“ značku vnímajú aj obchodné reťazce. Skutočnosť, že Topvar nepatrí medzi dvoch najsilnejších hráčov ale ani medzi regionálne pivovary potvrdzuje aj fakt, že Topvar sa predáva na národnej úrovni (t.j. musí akceptovať zalistovacie a iné poplatky obchodných reťazcov, ktoré takéto poplatky uplatňujú), avšak jeho predaj sa koncentruje na územie západného Slovenska. Oproti trhu výroby a predaja piva do Horeca je pozícia Topvaru na trhu výroby a predaja piva do obchodu výrazne slabšia, čo potvrdzuje nižší podiel na trhu (10 % oproti 16 %) ako aj klesajúci podiel na trhu do obchodu, kým na trhu do Horeca jeho podiel stagnuje.

8	Vplyv koncentrácie na trh výroby a predaja piva do Horeca
Predmetnou koncentráciou dôjde ku kombinácií druhého a tretieho najsilnejšieho hráča na trhu, čo vyústi do vzniku nového najsilnejšieho subjektu na trhu. Trhový podiel podnikateľa SABMiller po koncentrácii dosiahne 44 %, čím sa stane vedúcim podnikateľom na trhu pred podnikateľom Heineken, ktorý dosiahol podiel 41 %. Za nimi bude s výrazným odstupom nasledovať podnikateľ Staropramen s podielom 5 %. Podiely ostatných podnikateľov nepresiahnu 3 %. Pred koncentráciou bol podiel prvých dvoch subjektov 69%, po koncentrácií tento podiel presiahne 83 %. Zvyšný podiel 17 % ostane rozdrobený medzi viacerých podnikateľov.

Tabuľka 14: Trhové podiely po koncentrácií
Pivovar	Predaj v HL 	Podiel (%)	
	2002	2003	2004	2002	2003	2004	
SABMiller	[OT]	[OT]	[OT]	42,66%	42,79%	43,57%	
Heineken	[OT]	[OT]	[OT]	41,97%	41,78%	40,41%	
Staropramen	[OT]	[OT]	[OT]	2,43%	3,22%	4,72%	
Steiger	[OT]	[OT]	[OT]	3,64%	3,02%	2,79%	
Stein	[OT]	[OT]	[OT]	2,93%	2,52%	2,47%	
Popper	[OT]	[OT]	[OT]	1,57%	2,25%	2,21%	
Urpín	[OT]	[OT]	[OT]	2,52%	2,56%	2,08%	
Pilsberg	[OT]	[OT]	[OT]	2,28%	1,85%	1,76%	
Spolu	[OT]	[OT]	[OT]	100,00%	100,00%	100,00%	
Zdroj: prieskum úradu

Praktickým dôsledkom koncentrácie bude vznik duopolnej štruktúry trhu, ktorá predstavuje kvalitatívne odlišnú situáciu od štruktúry pred danou koncentráciou. Táto zmena bude spočívať predovšetkým vo vyrovnaní podmienok podnikateľov Heineken a SABMiller. Tieto sa budú týkať
•	trhových podielov (pozri tabuľku 14),
•	počtu a rozmiestnenia výrobných prevádzok – obaja podnikatelia budú vlastniť dva pivovary geograficky rozmiestnené na západnom (Heineken v Hurbanove, SABMiller v Topoľčanoch) a východnom (Heineken v Rimavskej Sobote, SABMiller vo Veľkom Šariši) Slovensku,
•	celkovej výrobnej kapacity (celková kapacita oboch podnikateľov bude mierne presahovať 2 mil. hl piva ročne),
•	regionálnej prítomnosti oboch subjektov (SABMiller si kúpou Topvaru posilní svoje postavenie na západnom Slovensku, čím sa priblíži k podnikateľovi Heineken)
•	a ponúkaného portfólia pív (kúpou značky Topvar získa SABMiller značku, ktorá má podľa vyjadrenia účastníka konania potenciál stať sa celonárodnou značkou, čím získa v segmente hlavného prúdu druhú silnú národnú značku, ktorá mu doteraz v portfóliu chýba).

Vzhľadom na uvedené vyrovnané podmienky, ako aj vzhľadom na podobné distribučné systémy, marketingové aktivity a príslušnosť k medzinárodnej skupine ani jeden z podnikateľov Heineken a SABMiller nebude mať po koncentrácii vedúce postavenie.

8.1	Kľúčové faktory koordinácie
Vzhľadom na vyššie uvedenú situáciu na trhu výroby a predaja piva do Horeca keď vedúci podnikatelia na trhu obsadia vyše 85 % trhu, ostane len veľmi malý priestor na získanie dodatočného trhového podielu od ostatných pivovarov (vzhľadom na lojalitu zákazníkov k niektorej značke piva, predovšetkým regionálneho charakteru, ku ktorej prechovávajú z lokálpatriotistických dôvodov vernosť), čo poukazuje na to, že po koncentrácií sa súťaž obmedzí takmer výhradne na podnikateľov Heineken a SABMiller.

V súvislosti so vzniknutou štruktúrou na trhu ako aj na základe pripomienok doručených úradu tretími stranami v rámci prieskumu úradu (najmä konkurentmi a odberateľmi), ktorých zjednocujúcim prvkom je stanovisko, že po koncentrácií slovenský trh s pivom ovládnu dve spoločnosti, sa úrad zaoberal otázkou, či charakteristiky trhu umožňujú vznik spoločného dominantného postavenia podnikateľov Heineken a SABMiller.

Pri posúdení, či koncentráciou môže dôjsť k vzniku spoločného dominantného postavenia podnikateľov Heineken a SABMiller úrad posudzoval nasledujúce skutočnosti, pričom zobral do úvahy rozhodnutie úradu č. 2002/FH/3/1/272 z 12. 12. 2002 potvrdené rozhodnutím Rady Protimonopolného úradu Slovenskej republiky č. 2003/KH/R/2/121 z 19. 6. 2003 a rozsudkom Najvyššieho súdu Slovenskej republiky č. 4 Sž 122-123/03 z 29. 4. 2004 ako aj oznámenie Komisie o horizontálnych koncentráciách (Úradný vestník Európskej únie č. 2004/C 31/03):
1.	či situácia na trhu umožňuje vznik koordinácie,
2.	či je koordinácia udržateľná.

Vznik koordinácie je spojený najmä so skutočnosťou, aby všetky koordinujúce subjekty dospeli k rovnakému vnímaniu podmienok koordinácie. Na základe súčasných charakteristík trhu a zmien v jeho štruktúre spôsobených koncentráciou  by každý koordinujúci subjekt mal vedieť o záujmoch ostatných koordinujúcich subjektov, tak aby považoval za možné, ekonomicky odôvodnené a teda výhodnejšie uplatňovať spoločnú obchodnú stratégiu zameranú na predaj za ceny nad konkurenčnou úrovňou.

Na udržanie koordinácie je potrebné, aby 
a)	koordinujúci podnikatelia vedeli sledovať s dostatočnou istotou, či sa plnia podmienky koordinácie, 
b)	existoval spoľahlivý odvetný mechanizmus, ktorý sa uvedie do činnosti ak sa narušia podmienky koordinácie a 
c)	tretie strany (aktuálna a potenciálna konkurencia nezúčastňujúca sa na koordinácii ako aj odberatelia koordinujúcich podnikateľov) neohrozili výsledky koordinácie.

8.1.1	Podmienky pre vznik koordinácie
Ako úrad zistil z podkladov predložených účastníkom konania a z prieskumu trhu, koordináciu súťažného správania podnikateľov Heineken a SABMiller budú umožňovať nasledujúce skutočnosti:
•	nízky počet koordinujúcich podnikateľov – pravdepodobnosť vzniku koordinácie sa zvyšuje so znižujúcim sa počtom koordinujúcich podnikateľov; najvyššia pravdepodobnosť koordinácie existuje pri dvoch spoločnostiach, pričom uvedená situácia môže nastať po zrealizovaní predmetnej transakcie, kde koordinujúcimi podnikateľmi môžu byť podnikatelia Heineken a SABMiller,
•	symetrické postavenie koordinujúcich podnikateľov (symetria podnikateľov Heineken a SABMiller sa bude týkať trhových podielov, počtu a rozmiestnenia výrobných prevádzok, celkovej výrobnej kapacity, regionálnej prítomnosti, ponúkaného portfólia pív pričom túto symetriu bude dopĺňať aj symetria v distribučnej sieti (podnikatelia Heineken a SABMiller budú mať svoje distribučné siete relatívne rovnomerne rozložené po celom území Slovenskej republiky) a vertikálnej integrácií (ako podnikateľ Heineken tak podnikateľ SABMiller sú činní na všetkých úrovniach výrobného reťazca od výroby sladu po distribúciu); symetria jednotlivých spoločností zvyšuje pravdepodobnosť existencie vzájomne zlučiteľných a kompatibilných stimulov ku koordinácii a dohody želateľných podmienok koordinácie,
•	vysoká koncentrovanosť trhu (pred koncentráciou bol podiel prvých dvoch subjektov 65 – 70 %, po koncentrácií tento podiel dosiahne 80 – 85 %. Zvyšný podiel ostane rozdrobený medzi viacerých podnikateľov, pričom najbližším konkurentom koncentrujúcich sa podnikateľov bude podnikateľ Staropramen s podielom okolo 5 %. Keďže podnikatelia Heineken a SABMiller obsadia 80 – 85 % trhu, ostane len malý priestor na získanie dodatočného trhového podielu od podnikateľov nezúčastňujúcich sa na koordinácii),
•	stabilita trhových podielov (za obdobie od roku 2002 do roku 2004 u podnikateľa Heineken došlo k nevýraznému poklesu podielu o 0 – 5 %, pričom podiel podnikateľa SABMiller sa aj napriek miernemu zvýšeniu stabilne udržuje na úrovni približne 25 – 30 %, pričom podnikateľ Topvar dosahuje taktiež stabilný podiel okolo 15 – 20 %; podiely ostatných, menších pivovarov výrazne zaostávajú a v hodnotenom období nedosiahli podiel viac ako 5 %),
•	predpoklad stagnácie, prípadne mierneho rastu trhu – mierny rast uvádza účastník konania a Slovenské združenie výrobcov sladu a piva, z ostatných pivovarov väčšina predpokladá stagnáciu trhu a menšina dokonca pokles; koordinácia ľahšie vzniká na stagnujúcom alebo len mierne rastúcom trhu, stagnujúci trh predstavuje oveľa menší stimul pre nových hráčov, aby na trh vstúpili a súťaž na takomto trhu je blokovaná faktom, že trhový podiel ktorý niekto získa, získa od iného hráča na trhu,
•	nízky stupeň produktovej a technologickej inovácie (ako už úrad uviedol vo vyššie spomenutom liste, celkový stupeň inovácie je na nízkej úrovni, z produktového hľadiska sa inovácie sústreďujú na zabezpečenie kvality piva, pričom z technológia výroby piva je zrelá a existujúce inovácie sa zameriavajú predovšetkým na zvýšenie efektivity výroby), na trhoch s vysokým stupňom inovácie je vznik koordinácie nepravdepodobnejší, nakoľko inovácie, najmä veľmi výrazné, umožňujú spoločnosti získať významnú výhodu pred svojimi konkurentmi. Ak je pravdepodobné, že jedna zo spoločností príde s výraznou inováciou a ostatní hráči predpokladajú, že ich pozícia na trhu sa v krátkom čase oslabí, predstavuje táto skutočnosť určitý stimul na to, aby sa odkláňali od koordinovaného výstupu,
•	činnosť sektorového združenia – na pôde Slovenského združenia výrobcov piva a sladu sa prejednávajú otázky týkajúce sa pivovarníckeho sektora ako aj podmienky o predajných akciách (dni slovenského piva v Jednote, festival piva na Agrokomplexe), prostredníctvom ktorých sa zvyšujú interakcie medzi podnikateľmi,
•	relatívne homogénny charakter piva – ako úrad uviedol, možnosti diferenciácie piva baleného v KEG sudoch sú obmedzené a zahŕňajú najmä prácu so značkou.

Podľa názoru úradu uvedené skutočností síce jednotlivo nepredstavujú skutočnosti rozhodujúce pre možnosť vzniku koordinácie, vo svojej vzájomnej kombinácií však tvoria skutočnosti, ktoré môžu viesť k tomu, že na trhu výroby a predaja piva do Horeca budú utvorené podmienky, ktoré by umožnili vznik koordinácie, resp. uľahčili zhodné správanie podnikateľov Heineken a SABMiller. 

8.1.2	Sledovanie podmienok koordinácie
Na dlhodobé udržanie koordinácie je potrebné, aby mali koordinujúce subjekty možnosť sledovať správanie konkurenta. Táto je daná transparentnosťou trhu (vyrobené množstvo, ceny a zľavy, trhové podiely konkurentov) ako aj schopnosťou vydedukovania konania konkurenta.

Transparentnosť trhu zvyšuje:
•	existencia oficiálnych cenníkov pivovarov – každý z pivovarov disponuje oficiálnym cenníkom svojich produktov, pričom tieto ceny sú aj skutočne uplatňované,
•	existencia výhradných (investičných) zmlúv – jednotlivé pivovary vedia s ohľadom na zmluvné podmienky vo výhradných zmluvách jednoducho a rýchlo zistiť, aké podmienky poskytujú ostatné pivovary, keďže v prípade, ak má zariadenie Horeca uzatvorenú výhradnú zmluvu, t.j. dojednanú dobu odberu piva na 5 rokov, o jej predčasnom ukončení sa zmluvný pivovar prakticky okamžite dozvie a prostredníctvom obchodného zástupcu pivovaru, ktorému je zverený daný región, sa dozvie tiež o dôvode odstúpenia od zmluvy (ukončenie prevádzky alebo prechod ku konkurencii); uvedená skutočnosť taktiež vplýva na schopnosť pivovaru zistiť počet a umiestnenie zariadení, ktoré boli prebraté konkurenciou a tak sledovať akékoľvek agresívne správanie konkurenta,
•	existencia vzájomnej distribúcie – podnikatelia Heineken a SABMiller pôsobia aj ako distribútori piva, pričom podnikateľ Heineken prostredníctvom svojej dcérskej spoločnosti SDC distribuuje aj pivo podnikateľa SABMiller a podnikateľ Topvar prostredníctvom spoločných podnikov distribuuje aj pivo podnikateľa Heineken; po koncentrácii budú obaja podnikatelia disponovať informáciami o obchodných podmienkach (cenových ako aj iných), ktoré poskytuje konkurent,
•	informácie zisťované Slovenským združením výrobcov piva a sladu – prostredníctvom informácií o výrobe zhromažďovaných Slovenským združením výrobcov piva a sladu koordinujúci podnikatelia môžu rýchlo a jednoducho získať informácie o odvetví ako celku ako aj o jednotlivých konkurentoch, na základe čoho budú schopní zistiť, či prípadný pokles tržieb súvisí s poklesom celého odvetvia alebo je spojený s významným rastom tržieb koordinujúceho podnikateľa a teda porušením podmienok koordinácie,
•	vzájomné kontakty na rôznych úrovniach výrobného a distribučného reťazca – podnikatelia Heineken a SABMiller pôsobia ako konkurenti nielen na trhu výroby a predaja piva do Horeca ale aj v oblasti výroby a predaja sladu a v oblasti veľkoobchodnej distribúcie piva,
•	navyše si obaja podnikatelia konkurujú v iných krajinách, predovšetkým v Českej republike, v ktorej vlastnia Heineken a SABMiller najväčšie pivovary a z ktorej obaja podnikatelia pivo dovážajú a zabezpečujú licenčnú výrobu piva českých značiek; obe spoločnosti sú členmi Českého svazu pivovarů a sladoven a disponujú aj podrobnými informáciami o dovoze a teda sú schopné na základe kombinácie týchto údajov určiť s vysokou presnosťou podiely svojich konkurentov.

Z vyššie uvedeného vyplýva, že trh výroby a predaja piva do Horeca je dostatočne transparentný na to, aby umožnil jednotlivým podnikateľom sledovanie správania sa konkurenta a teda podnikatelia Heineken a SABMiller majú možnosť rýchlo a jednoducho zistiť zmeny v strategickom správaní konkurenta.

8.1.3	Existencia odvetného mechanizmu
Na základe informácií predložených účastníkom konania a z prieskumu trhu úrad zistil, že bezprostredne po koncentrácii bude podnikateľ SABMiller schopný zvýšiť výrobu piva v pivovare Topvar aj v najvyťaženejších mesiacoch, pričom v týchto mesiacoch sú kapacity v pivovare SABMiller využité v maximálne možnej miere. Ročne je možné zvýšiť výrobu piva v oboch pivovaroch o 400 – 500 tis. hl pričom podnikateľ Heineken je v súčasnosti schopný zvýšiť výrobu podobne o 400 – 500 tis. hl ročne, pričom aj v najvyťaženejších mesiacoch má pivovar Heineken voľné výrobné kapacity (konkrétne údaje boli označené za predmet obchodného tajomstva a sú súčasťou spisového materiálu). Navyše obaja podnikatelia vlastnia v okolitých štátoch pivovary, prostredníctvom ktorých by mohli dovozmi zvýšiť svoj predaj v Slovenskej republike (podnikateľ SABMiller už v súčasnosti dováža z Českej republiky pivo značky Pilsner Uquell a Radegast a podnikateľ Heineken dováža z Českej republiky pivo značky Starobrno, pričom v Čechách licenčne vyrába pivo značky Zlatý bažant).

Zvýšenie výroby a následné zníženie cien s cieľom získať trhový podiel však vzhľadom na viazanosť zariadení Horeca výhradnými zmluvami je nepravdepodobné, keďže prípadné krátkodobé zníženie cien sa neprejaví v prechode zariadení Horeca a následnom zvýšení zisku a nebude tak výhodnejšie ako dlhodobé udržovanie cien nad úrovňou, ktorá by nastala prechodom ku konkurencii. Ako odveta teda bude môcť pôsobiť samotný odklon od koordinácie, keďže prípadný návrat k súťaži o zákazníka by bol z dlhodobého hľadiska nevýhodný pre oboch podnikateľov a prejavil by sa v poklese zisku (resp. vo vyššej strate) spôsobenom nižšími cenami na trhu ako aj zvýšenými nákladmi na reklamu a marketing všeobecne a najmä na poskytovanie doplnkových výhod pre zariadenia Horeca. 

8.1.4	Reakcie okrajových konkurentov a odberateľov
Koordináciu dvoch najsilnejších podnikateľov navyše by nemali byť schopní ohroziť ďalšie subjekty na trhu, či už ide o potenciálnu konkurenciu alebo o aktuálnu konkurenciu. Vstup potenciálnych konkurentov je nepravdepodobný z viacerých príčin: stagnujúci, prípadne nízko rastúci trh, vysoké náklady na reklamu a marketing, vysoké náklady na financovanie doplnkových výhod zariadení Horeca (zazmluvnenie) a obmedzenia v distribučnej sieti. Aj konanie aktuálnej konkurencie nemôže reálne ohroziť postavenie koordinujúcich podnikateľov vzhľadom na podiely malých regionálnych slovenských pivovarov, ktoré sa dlhodobo pohybujú pod úrovňou 3 % ako aj vzhľadom na skutočnosť, že na efektívne konkurovanie je potrebné disponovať predovšetkým silnou národnou značkou (ktoré budú vlastniť len podnikatelia Heineken a SABMiller) a širokým portfóliom pív (pokiaľ nie úplným), ktorým, ako je uvedené vyššie, budú disponovať opäť len podnikatelia Heineken a SABMiller. Navyše, ako ďalej potvrdil prieskum úradu medzi pivovarmi, žiaden zo súčasných konkurentov taktiež nie je natoľko finančne silný, aby bol schopný ponúknuť vyššie doplnkové výhody ako podnikatelia Heineken a SABMiller (v prípade, že by sa mu predsa len podarilo vybudovať silnú značku a široké portfólio), a tak efektívne konkurovať najväčším podnikateľom na trhu. Navyše sú malé regionálne pivovary daňovo zvýhodnené nižšou sadzbou dane z piva (37 Sk/hl/stupeň oproti 50 Sk/hl/stupeň), takže v prípade zvýšenia ich produkcie nad úroveň stanovenú zákonom o spotrebnej dani z piva sa zvýši cena ich piva (resp. zníži marža pivovarov). Tieto pivovary vykonávajú distribúciu len okolo svojho sídla v okruhu približne 100 km a v prípade dodávok do väčšej vzdialenosti sú závislé na veľkoobchodníkoch s pivom, ktorým za poskytované služby musia poskytovať zľavy, čím sa znižuje ich marža.

Aj napriek rastúcemu dovozu z Českej republiky tieto dovozy nepredstavujú pre podnikateľov Heineken a SABMiller reálnu konkurenciu. Ak sa od celkového dovozu odpočíta dovoz piva týmito pivovarmi, dovoz piva predstavuje zhruba 6 % celkovej spotreby piva na Slovensku. Približne 43 % z takto očistených dovozov tvorí dovoz pivovaru Staropramen, zvyšný podiel je rozdrobený medzi 14 konkurentov, z ktorých najväčší (Krušovice a Budvar) dosiahli podiel na celkovej spotrebe piva na Slovensku okolo 1 %. Odstup medzi druhým a tretím podnikateľom (Staropramen) bude predstavovať viac ako 35 %. Aj napriek vysokej dynamike dovozu niektorých pivovarov (najmä pivovaru Staropramen) táto dynamika nie je vzhľadom na nízke objemy dovozov zodpovedajúcim ukazovateľom skutočnej konkurenčnej sily týchto pivovarov. Podobne ako malé regionálne pivovary, ani zahraničné pivovary nedisponujú silnou národnou značkou, širokým portfóliom značiek, ani vlastnou distribučnou sieťou. Skutočnosť, že pre zahraničné pivovary nie je zatiaľ Slovenská republika podstatným trhom, na ktorom by vyvíjali systematické aktivity potvrdzuje aj fakt, že veľká väčšina zahraničných pivovarov nemá v Slovenskej republike lokálne zastúpenie a vykonávajú dovoz len prostredníctvom nezávislých distribútorov (až na pivovary Staropramen a Krušovice, ktoré majú v Slovenskej republike založené dcérske spoločnosti). Z uvedených dôvodov nie je možné zahraničné pivovary považovať za konkurentov schopných efektívne súťažiť s podnikateľmi Heineken a SABMiller.

Zariadenia Horeca predstavujú typicky malých podnikateľov a živnostníkov, ktorých počet sa odhaduje približne na 14 000 (podľa účastníka konania), a vyznačujú sa v porovnaní s výrobcami piva, ktorých je na Slovensku osem, prípadne dovozcami piva, ktorých počet sa pohybuje okolo 20, rozdrobenou zákazníckou štruktúrou. Na základe analýzy zmlúv, ktoré uzatvárajú zariadenia Horeca s výrobcami piva ako aj z prieskumu úradu medzi pivovarmi a zariadeniami Horeca úrad zistil, že vyjednávacia sila zariadení Horeca je nízka. Vyššia vyjednávacia sila pivovarov sa prejavuje platobnými podmienkami (dobou splatnosti faktúr, úrokmi z omeškania), rozsahom povinností dodávateľa ako aj množstvom a výškou pokút pri nedodržaní zmluvných podmienok zo strany odberateľa. Okrem zariadení Horeca predstavujú odberateľov aj nezávislí veľkoobchodníci s pivom, ktorými sú podobne zariadenia Horeca najmä malé spoločnosti a živnostníci. Vzhľadom na skutočnosť, že podnikatelia Heineken a SABMiller disponujú vlastnou distribučnou sieťou, nie sú títo podnikatelia závislí na službách nezávislých distribútorov, čo potvrdzuje najmä správanie sa podnikateľa SABMiller, ktorý v sledovanom období prerušil dodávky piva nezávislým veľkoobchodníkom a celú distribúciu zariadeniam Horeca vykonáva vo vlastnej réžií. Z uvedeného úrad zistil, že je vysoko nepravdepodobné, aby kupujúci vyvinuli na podnikateľov Heineken a SABMiller dostatočnú kúpnu silu, ktorou by obmedzili správanie sa koordinujúcich podnikateľov.

8.1.5	Zhodnotenie kľúčových faktorov koordinácie
V súvislosti so vznikom koordinovaných účinkov úrad posudzoval zmeny, ktoré danou koncentráciou nastanú na relevantnom trhu výroby a predaja piva do Horeca. Ako úrad zistil, po koncentrácií sa zmení len niekoľko skutočností, ktoré budú napomáhať k vyššej motivácií podnikateľov Heineken a SABMiller dohodnúť sa na spoločnom vnímaní trhu ako pred koncentráciou. Týmito skutočnosťami sú:
•	zníženie počtu efektívnych podnikateľov na trhu,
•	zvýšenie koncentrovanosti trhu,
•	zvýšenie symetrie spoločností.

Podľa názoru úradu predstavuje významnú kvalitatívnu zmenu na trhu predovšetkým vznik symetrie medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller. Táto sa týka trhovej štruktúry ako aj ekonomiky podnikateľa SABMiller. Podnikateľ SABMiller bude mať po koncentrácii odlišné postavenie na trhu oproti podnikateľovi Heineken prejavujúce sa v objeme výroby, vo veľkosti trhového podielu a v regionálnej prítomnosti. Podnikateľ SABMiller disponuje len jedným výrobným závodom, ktorý je situovaný pomerne výstredne od regiónov s najväčšou spotrebou piva, čo má vplyv na zvýšené logistické náklady podnikateľa SABMiller. Po koncentrácií sa vyrovnajú trhové podmienky podnikateľov Heineken a SABMiller a zároveň sa zmenia výrobné a logistické podmienky spoločnosti SABMiller podobným spôsobom aký v súčasnosti existuje pri podnikateľovi Heineken (pozri časť 8.1.1 Podmienky pre vznik koordinácie). Konkrétne ide najmä o úspory z prepravných nákladov, úspory z logistiky dosiahnuté presunutím časti výroby z pivovaru vo Veľkom Šariši do pivovaru Topvar a úspory vyplývajúce z obstarávania väčších objemov. Vzhľadom na uvedené je odôvodnené predpokladať, že po koncentrácii budú vytvorené predpoklady na to, aby podnikatelia Heineken a SABMiller reagovali rovnakým spôsobom na zmenu súťažných podmienok a teda aj očakávali rovnaké reakcie konkurenta. Z uvedenej príčiny úrad informoval podnikateľa SABMiller o obavách úradu, že koncentrácia vytvára dominantné postavenie podnikateľov Heineken a SABMiller, ktorého dôsledkom sú významné prekážky efektívnej súťaže a vyzval ho na predloženie podmienky a povinnosti. Nezávisle na procese vyjasňovania podmienky a povinnosti úrad pokračoval v prešetrovaní na predmetnom relevantnom trhu.

Pokiaľ ide o ostatné kľúčové faktory, ktorými sa úrad zaoberal, tieto ostávajú predmetnou koncentráciou nezmenené. Ide o:
•	nízky stupeň produktovej a technologickej inovácie,
•	činnosť sektorového združenia,
•	relatívne homogénny charakter piva,
•	existencia oficiálnych cenníkov pivovarov,
•	existencia výhradných (investičných) zmlúv,
•	vzájomné kontakty na rôznych úrovniach výrobného a distribučného reťazca,
•	kontakty na trhoch mimo územia Slovenskej republiky,
•	nízka konkurenčná schopnosť regionálnych pivovarov a dovozcov,
•	vysoké bariéry vstupu na trh,
•	nízka vyjednávacia sila zákazníkov.

Zo skutočnosti, že sa koncentráciou nezmenia (alebo zmenia len nepatrne) podmienky týkajúce sa možnosti monitorovania správania sa konkurentov, možnosti uplatniť odvetný mechanizmus a možnosti okrajových konkurentov a zákazníkov ohroziť koordináciu, pričom aj v podmienkach vzniku koordinácie dochádza k zmene predovšetkým v symetrií vyplýva, že v zásade už súčasné charakteristiky trhu umožňujú koordináciu správania sa podnikateľov Heineken a SABMiller. Z uvedeného dôvodu úrad skúmal minulú a aktuálnu intenzitu súťaže medzi týmito podnikateľmi a či už v súčasnosti existujú dostatočné náznaky koordinácie súťažného správania podnikateľov Heineken a SABMiller, ktoré by mohli byť dôkazom koordinácie medzi týmito podnikateľmi po predmetnej koncentrácii.

8.2	Súčasné tendencie v koordinácii správania sa
Ako úrad uviedol v časti 6.1 Vzťahy medzi pivovarmi a zariadeniami Horeca, základnými prostriedkami boja o získanie prevádzky Horeca sú cena piva a doplnkové výhody v podobe prenájmu výčapných zariadení, zálohových platieb, objemu piva zdarma a investícii do letných terás. Pokiaľ ide o koordináciu v cenovej oblasti, vychádzal úrad z vývoja cien pivovarov Heineken a SABMiller uvedených v oficiálnych cenníkoch daných pivovarov. Dôvodom je skutočnosť, že ako úrad uviedol vyššie, na trhu výroby a predaja piva do Horeca sa zľavy z cenníkových cien (iných ako objemových a platobných rabatov) pre jednotlivé prevádzky neposkytujú. Vzhľadom na rozsah údajov poskytnutých podnikateľmi Heineken a SABMiller úrad porovnával vývoj priemerných konečných predajných cien, t.j. cien obsahujúcich spotrebnú daň z piva a DPH. V sledovanom období došlo k dvom zmenám spotrebnej dane z piva (k 1. 1. 2003 a k 1. 8. 2003) a k jednej zmene DPH (k 1. 1. 2004). Kým začiatkom roka 2003 došlo skôr k zmene metodiky výpočtu spotrebnej dane z piva (zrušili sa pásma založené na stupňovitosti piva, podľa ktorých sa určovala výška sadzby dane a prešlo sa na sadzbu dane podľa počtu stupňov Plató), v auguste 2003 došlo k významnému zvýšeniu spotrebnej dane z piva. Zmena DPH z 20 na 19 % sa cien prakticky nedotkla. 

Na základe porovnania vývoja priemerných cien a odhliadnuc od zmien spôsobených legislatívnymi zmenami úrad zistil, že v stanovovaní cien existujú medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller určité paralely. Tieto sa týkajú najmä období, kedy dochádza k zmene cenníkov ako aj výšky priemernej percentuálnej zmeny ceny. V zásade platí, že obe spoločnosti menia cenníky približne v rovnakom období, a to na prelome rokov (k decembru alebo k januáru) a polročne (k júnu alebo k júlu) pričom k zmenám cenníkov dochádza pomerne často aj mimo týchto období. V niektorých prípadoch je možné, že zmeny cenníkov boli reakciou na zmeny cien konkurenta, keď cenník jednej spoločnosti bol vydaný krátko po zmene cenníka konkurenta. Aj napriek pomerne rovnakému vývoju priemerných cien do augusta 2004 úrad zistil, že nie je možné tento vývoj pripisovať koordinovanému správaniu spoločností Heineken a SABMiller. Dôvodom je predovšetkým odlišná štruktúra zmien jednotlivých produktov daných spoločností, ktorá neodráža konkurenciu jednotlivých produktov v rámci marketingových segmentov. Platí, že aj napriek približne rovnakej priemernej zmene cien sú zmeny cien jednotlivých značiek patriacich na rovnaký marketingový segment odlišné. Z analýzy cien úrad zistil, že predovšetkým pivovar SABMiller pracuje častejšie s cenami svojich produktov. Časté sú zmeny len niektorých značiek z jeho portfólia, pričom podnikateľ Heineken nekopíruje takúto marketingovú snahu podnikateľa SABMiller vlastnými zmenami cien. Navyše úrad z porovnania priemerných cien zistil, že približne od augusta 2004 je cenová politika podnikateľov Heineken a SABMiller odlišná. Z uvedeného vyplýva, že úrad nenašiel v súčasnom správaní podnikateľov Heineken a SABMiller známky koordinovaného správania zameraného na ceny.

Ako vyplýva z vyššie uvedeného zhodnotenia trhu, v postavení podnikateľov Heineken a SABMiller existujú regionálne rozdiely historického pôvodu. V tejto súvislosti úrad skúmal, či možnou formou koordinácie súťažného správania sa môže stať rozdelenie územia Slovenskej republiky medzi koordinujúcimi podnikateľmi podľa historických území. V tejto súvislosti úrad vykonal analýzu založenú na objeme kontrahovaného piva všetkými prevádzkami Horeca v každom okrese Slovenskej republiky za roky 2003, 2004 a 2005. Pre každý okres úrad zistil počet prevádzok, s ktorými majú podnikatelia Heineken a SABMiller uzatvorenú zmluvu a objem piva, ktoré musia podľa tejto zmluvy odobrať. Z porovnania týchto údajov za jednotlivých podnikateľov potom úrad vyčíslil podiel jednotlivých pivovarov na celkovom množstve kontrahovaného piva v danom okrese. Výsledkom tejto analýzy je mapa okresov Slovenskej republiky, v ktorých má prevahu niektorý z pivovarov. Úrad stanovil hodnotu 75 % ako hraničnú hodnotu na to, aby mohol byť okres „priradený“ niektorému pivovaru. Úrad pritom vychádzal z úvahy, že táto hodnota je dostatočne vysoká na to, aby mohlo byť jednoznačne určené, ktorý z pivovarov má v danom okrese prevahu avšak dostatočne nízka na to, aby bolo možné zo získaných údajov vytvoriť mapu okresov s vysokou vypovedacou hodnotou.

Výsledky uvedenej analýzy v roku 2003 sú znázornené na grafe 3. Z grafu jasne vyplýva, že silnejšie postavenie mal podnikateľ Heineken, ktorý mal prevahu v 24 zo 75 sledovaných okresov, kým pivovar SABMiller v 9 okresoch. Z grafu taktiež vyplýva, že podnikateľ SABMiller má najsilnejšie postavenie na východnom Slovensku, najmä v Prešovskom kraji (okolie pivovaru vo Veľkom Šariši), pričom silným územím podnikateľa Heineken bol najmä Gemer (okolie pivovaru v Rimavskej sobote), Podunajsko a Ponitrie a Pohronie (okolie pivovarov v Hurbanove a Nitre) ako aj Záhorie. Za oblasť so silným vplyvom podnikateľa Heineken možno považovať aj okolie pivovaru v Martine (Dolný Kubín, Martin, Ružomberok, Žilina).

Graf 3: Priestorové vymedzenie vplyvu podnikateľov Heineken a SABMiller v roku 2003

Zdroj: prieskum úradu

Z porovnania grafu 3 a grafu 4 vyplýva, že sa zreteľne znížil počet okresov, v ktorých mal prevahu podnikateľ Heineken. Kým v roku 2003 mal silnejšiu pozíciu v 24 okresoch, v roku 2005 to bolo len v 10 okresoch, čo je ešte menej ako podnikateľ SABMiller, ktorý mal prevahu v 13 okresoch. Ako vidno, podnikateľovi SABMiller sa podarilo rozšíriť svoj vplyv na viaceré okresy jeho domovského regiónu ako aj niektoré okresy na západnom Slovensku, pričom spoločnosť Heineken stratila prevahu na Záhorí ale najmä v okresoch pri pivovaroch v Rimavskej Sobote (Lučenec, Detva), Hurbanove (Dunajská Streda, Galanta, Šaľa) a Nitre (Žarnovica, Žiar nad Hronom, Krupina).

Graf 4: Priestorové vymedzenie vplyvu podnikateľov Heineken a SABMiller v roku 2005

Zdroj: prieskum úradu

Uvedený trend jasne dokumentuje graf č. 5, v ktorom úrad vyznačil okresy, v ktorých podiel na kontrahovanom objeme piva podnikateľa Heineken alebo SABMiller stúpol medzi rokmi 2003 a 2005 o viac ako 15 %. Z grafu je možné vypozorovať jednoznačnú prevahu podnikateľa SABMiller, ktorý si dokázal významne zvýšiť objem zakontrahovaného piva v 21 okresoch, kým pivovar Heineken len v jednom (Bánovce nad Bebravou). Čo je však pre posúdenie koordinácie založenej na rozdelení trhov dôležitejšie, podiel podnikateľa SABMiller sa zvýšil v okresoch, kde má historickú tradíciu pivovar Heineken ako napr. Nitra, Levice alebo Lučenec. 
 
Graf 5: Nárast podielu

Zdroj: prieskum úradu

Keďže na základe predchádzajúcej analýzy úrad v sledovanom období rokov 2003 – 2005 nezistil akékoľvek náznaky koordinácie ale naopak, zistil existenciu konkurenčného správania sa podnikateľa SABMiller zameraného na získavanie prevádzok Horeca prakticky na celom území Slovenska, úrad dospel k názoru, že zmeny na trhu výroby a predaja piva do Horeca spočívajúce predovšetkým vo zvýšení symetrie medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller nepovedú ku koordinácii správania sa spoločností Heineken a SABMiller.

9	Vplyv koncentrácie na trh výroby a predaja piva do obchodu
Predmetná koncentrácia sa na trhu výroby a predaja piva do obchodu prejaví podobne ako na trhu výroby a predaja piva do Horeca vytvorením duopolnej štruktúry trhu. Trhový podiel podnikateľa SABMiller dosiahne 42 %, na základe čoho sa jeho zaostávanie za vedúcim podnikateľom, ktorým aj naďalej ostane s trhovým podielom 44 % podnikateľ Heineken, zmenší na rozdiel 2 %. Podiel dvoch najsilnejších podnikateľov sa zvýši zo 78 % na 87 %. Odstup tretieho od druhého najsilnejšieho subjektu na trhu dosiahne 38 %, pričom pred koncentráciou bol tento odstup 21 %. Zvyšný podiel na trhu (13 %) ostane aj naďalej rozdrobený medzi množstvo ďalších subjektov, z ktorých najvýznamnejšiu pozíciu majú domáce regionálne pivovary avšak podiel žiadneho z nich neprevyšuje 4 %.

Tabuľka 15: Trhové podiely výrobcov piva po koncentrácii
Pivovar	Predaj v HL 	Podiel (%)	
	2002	2003	2004	2002	2003	2004	
Heineken	[OT]	[OT]	[OT]	44,64%	42,88%	43,92%	
SABMiller	[OT]	[OT]	[OT]	37,97%	39,69%	41,62%	
Stein	[OT]	[OT]	[OT]	2,99%	4,49%	3,66%	
Steiger	[OT]	[OT]	[OT]	5,90%	4,86%	3,62%	
Popper	[OT]	[OT]	[OT]	1,31%	2,03%	2,26%	
Pilsberg	[OT]	[OT]	[OT]	3,16%	2,75%	1,92%	
Urpín	[OT]	[OT]	[OT]	3,17%	2,30%	1,59%	
Staropramen	[OT]	[OT]	[OT]	0,87%	0,99%	1,40%	
Spolu	[OT]	[OT]	[OT]	100,00%	100,00%	100,00%	

Praktickým dôsledkom koncentrácie bude vznik duopolnej štruktúry trhu, ktorá predstavuje odlišnú situáciu od štruktúry pred danou koncentráciou. Ako úrad uviedol v časti 8 Vplyv koncentrácie na trh výroby a predaja piva do Horeca, táto zmena bude spočívať predovšetkým vo vyrovnaní podmienok podnikateľov Heineken a SABMiller. Tieto sa budú týkať
•	trhových podielov (pozri tabuľku 15),
•	počtu a rozmiestnenia výrobných prevádzok,
•	celkovej výrobnej kapacity,
•	regionálnej prítomnosti oboch subjektov,
•	a ponúkaného portfólia značiek.

V súvislosti so vzniknutou štruktúrou na trhu ako aj na základe pripomienok doručených úradu tretími stranami v rámci prieskumu úradu (najmä konkurentmi a obchodnými reťazcami) sa úrad zaoberal otázkou, či charakteristiky trhu umožňujú vznik spoločného dominantného postavenia podnikateľov Heineken a SABMiller. Vzhľadom na podobnosť relevantného trhu výroby a predaja piva do obchodu s relevantným trhom výroby a predaja piva do Horeca sa úrad v nasledujúcej časti zaoberal len charakteristikami, ktoré odlišujú predaj do obchodu od predaja do Horeca. 

Aj napriek mnohým spoločným charakteristikám predmetného relevantného trhu s trhom výroby a predaja piva do Horeca umožňujúcim koordináciu správania (nízky počet koordinujúcich podnikateľov, symetrické postavenie koordinujúcich podnikateľov, vysoká koncentrovanosť trhu, predpoklad stagnácie, prípadne mierneho rastu trhu, činnosť sektorového združenia), trh výroby a predaja piva do obchodu sa vyznačuje odlišnosťami podstatnými pre posúdenie možnosti vzniku koordinovaného správania. 

Jednou z rozhodujúcich odlišností je nižšia transparentnosť trhu. Ako úrad uviedol v časti 7.2 Transparentnosť trhu, skutočné ceny, za ktoré pivovary predávajú pivo obchodným reťazcom sa značne odlišujú od oficiálnych cenníkových cien, pričom z porovnania dohodnutých zliav pivovarov Heineken a SABMiller s tým istým obchodným reťazcom, ktoré úrad vykonal na základe zmlúv predložených pivovarmi aj obchodnými reťazcami, vyplýva, že medzi zľavami poskytovanými pivovarmi obchodným reťazcom sú rozdielne, pričom tento rozdiel nie je spôsobený odlišným množstvom odobraného piva. Ako ďalej úrad zistil, výška zliav sa nedohaduje len na začiatku roka ale zvykne sa upravovať aj v priebehu roka (najmä pri spätných objemových zľavách). Transparentnosť tiež znižujú predajné akcie pivovarov v obchodných reťazcoch, ktorými je možné ovplyvniť svoj odbyt v danom obchodnom reťazci a ktoré sú taktiež dohadované na základe individuálnych zmlúv. Z uvedeného vyplýva, že dosiahnuť dohodu o cene a najmä jej sledovanie je pre pivovary ťažšie ako na trhu výroby a predaja piva do Horeca.

Na relevantnom trhu výroby a predaja piva do obchodu navyše odpadá možnosť priestorového rozdelenia trhu na regionálnom základe (ako to úrad skúmal na trhu výroby a predaja piva do Horeca). Dôvodom je skutočnosť, že obchodné podmienky sa vyjednávajú vždy centrálne s obchodným oddelením daného reťazca a platia pre všetky prevádzky daného reťazca bez ohľadu na jeho geografickú polohu.

Na rozdiel od trhu výroby a predaja piva do Horeca je možné na skúmanom relevantnom trhu uplatniť vyššiu diferenciáciu výrobku. Táto diferenciácia sa týka predovšetkým druhu použitých obalov a ich kvality. Ako úrad zistil v sledovanom období viacerí podnikatelia uviedli na trh individualizovaný tvar fliaš niektorých značiek pív, podnikateľ Heineken uviedol fľaše so špeciálnym uzáverom, ktorý uľahčuje otváranie piva (tzv. twist-off), podnikateľ Staropramen uviedol pivo balené v novom druhu umelohmotných fliaš (nerozbitných a ľahších oproti tradičným skleneným fľašiam). Na trhu je teda väčšia možnosť inovácií svojich výrobkov a teda aj väčšia motivácia pivovarov strhnúť na seba trhový podiel prostredníctvom uvedenia nových produktov.

Bez ohľadu na to, či by sa podnikatelia Heineken a SABMiller vedeli dohodnúť na základných prvkoch koordinácie, pred aj po koncentrácií budú musieť pri odbyte svojich produktov vyjednávať s obchodnými reťazcami, ktoré ako úrad uviedol v časti 7.4 Vyjednávacia sila, disponujú voči pivovarom významnou vyjednávacou silou, takže prípadné koordinované zvýšenie cien by mohlo byť obchodnými reťazcami neakceptované. Zároveň platí, že bariéry vstupu na trh sú pre dovozy nižšie. 

Úrad taktiež pri posúdení podmienok vzniku koordinácie medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller zohľadnil súčasné správanie podnikateľa SABMiller, ktorý si na danom relevantnom trhu ako jediný významne zvýšil trhový podiel, a to aj na úkor podnikateľa Heineken (pozri tabuľku 15 a časť 7.5 Zhodnotenie trhu).

Na základe vyššie uvedených skutočností úrad dospel k názoru, že predmetná koncentrácia nepovedie ku koordinácii správania sa spoločností Heineken a SABMiller.

10	Námietky účastníka konania voči obavám úradu
Účastník konania uviedol, že pri analýze koordinovaných účinkov prijal prístup uplatnený Európskym Súdom Prvej Inštancie (ESPI) v prípade Airtours, ktorý neskôr prevzala aj Európska Komisia. Podľa tohto prístupu musia byť firmy schopné postupovať nasledujúcim postupom, aby boli koordinované účinky koncentrácie udržateľné: (i) vytvoriť systém tichej koordinácie; (ii) sledovať svoje vzájomné správanie; a (iii) mať schopnosť “potrestať” tých konkurentov, ktorí sa odchýlia od tichej dohody o vzájomnom správaní sa. Okrem toho je podstatné aj to, že zvýšenie cien nesmie byť ohrozené postupom tretej osoby (ako napríklad podnikateľ, ktorý vstúpi na relevantný trh).

Účastník konania zdôraznil, že pri hodnotení koordinovaných účinkov ESPI jednoznačne potvrdil, že súčasný stav hospodárskej súťaže (pred koncentráciou) na trhu je veľmi dôležitý vzhľadom na to, že hodnotenie účinkov koncentrácie si vyžaduje identifikovať spôsoby, akými sa dynamika trhu môže zmeniť v dôsledku koncentrácie. Empirické hodnotenia trhu výroby a predaja piva do Horeca, ktoré účastník konania vykonal, podľa neho jednoznačne poukazujú na to, že existujú presvedčivé dôkazy o tom, že súťaž pred koncentráciou (predovšetkým medzi skupinami Heineken a SABMiller) bola silná. Záver účastníka konania z prieskumu bol, že trh výroby a predaja piva do Horeca je charakterizovaný poskytovaním netransparentných zliav a častými prechodmi zákazníkov od jedného výrobcu piva k inému výrobcovi piva. 

Vzhľadom na to, že podľa výsledkov empirického hodnotenia účastníkom konania bola na trhu výroby a predaja piva do Horeca pred koncentráciou zdravá hospodárska súťaž, a teda nedochádzalo ku koordinovanému správaniu, analýza účastníka konania sa ďalej podľa usmernenia Európskej Komisie o horizontálnych koncentráciách zamerala na to, či existuje pravdepodobnosť, že koordinované účinky vzniknú v dôsledku koncentrácie, t.j. či by koncentrácia mohla zmeniť niektoré z charakteristík trhu, ktoré zabezpečovali zdravú hospodársku súťaž pred transakciou. 

Účastník konania zhrnul svoje závery do troch bodov:

Trh nebol a ani po transakcii nebude dostatočne transparentný, aby koordinované účinky vznikli a mohli zostať zachované. Konkrétne, (i) z ceny sa poskytujú zľavy majúce rôzne formy, pričom tieto zľavy nie sú systematicky prepojené s povahou zákazníka, a (ii) medzi pivovarmi a zariadeniami Horeca sa vedú tajné bilaterálne rokovania. Okrem toho je veľké množstvo ďalších faktorov okrem ceny (ako napríklad reklamné výdavky), na ktorých by sa museli výrobcovia piva dohodnúť, aby ich tichá dohoda mohla byť účinná, keďže pivo je diferencovaný produkt, ktorý je charakterizovaný mnohými atribútmi, ktoré majú priamy vplyv na to, či si zákazník kúpi určité pivo. 

Neexistuje účinný odvetný mechanizmus na potrestanie konkurenta (pričom možnosť potrestať konkurenta, ktorý porušil dohodu, pokladá ESPI za nevyhnutnú podmienku koordinovaných účinkov), keďže na potrestanie konkurenta je potrebná voľná výrobná kapacita, ktorou pivovar SABMiller vo Veľkom Šariši najmä v letných mesiacoch nedisponuje. Odveta by teda nasledovala až po letnej sezóne, kedy by sa už minula účinku. 

Neexistujú žiadne dôkazy o tom, že pivovar Topvar predstavuje podnik typu “samotára“, t.j. podniku, ktorý by mohol vyvíjať významný konkurenčný tlak na relevantný trh. A napokon, aj keby koncentrácia mohla mať za následok koordinované účinky, každé zvýšenie ceny by urýchlilo už aj tak dosť vysoké dovozy výrobkov na slovenský trh, keďže na slovenskom trhu s pivom nie sú žiadne bariéry vstupu.

11	Námietky tretích strán
Úrad oslovil v priebehu predmetného správneho konania konkurentov účastníkov koncentrácie ako aj odberateľov pôsobiacich na relevantnom trhu výroby a predaja piva do Horeca a na relevantnom trhu výroby a predaja piva do obchodu na území Slovenskej republiky. Vzhľadom na veľké množstvo pripomienok doručených oslovenými subjektmi, pričom mnohé z nich mali totožný alebo veľmi podobný obsah sa úrad nezaoberal všetkými pripomienkami jednotlivo ale posúdil ich podľa jednotlivých problematických okruhov.

Ako už úrad uviedol vyššie, väčšina pripomienok oslovených subjektov sa týkala vytvorenia duopolnej štruktúry trhu a z nej vyplývajúcej ekonomickej sily dvoch silných subjektov na trhu, t.j., podnikateľov Heineken a SABMiller. Konkurenti účastníkov koncentrácie, predovšetkým menšie slovenské pivovary sa obávajú, že obe spoločnosti ovládnu trh s pivom. Na trhu výroby a predaja piva do obchodu sa táto situácia prejaví najmä určovaním nízkych cien v nižších pivných segmentoch, prostredníctvom ktorých silné pivovary budú môcť vytlačiť malé slovenské pivovary zo svojich pozícií v ich domovských regiónoch, pričom nižšie ceny piva z ekonomického segmentu si budú môcť vynahradiť vyššími cenami piva zo stredného a prémiového segmentu. Ďalej majú pivovary výhrady k spôsobu predaja piva dvoch najsilnejších pivovarov, ktorí si u obchodných reťazcov prenajímajú výraznú väčšinu predajnej plochy určenej pre pivo, na základe čoho sa pivo malých pivovarov dostáva na menej výhodné predajné pozície, čo má priamy vplyv na predajnosť ich pív a zároveň pivo týchto spoločností stráca na imidži. Na trhu výroby a predaja piva do Horeca sa ekonomická sila bude môcť prejaviť v poskytovaní vyšších doplnkových výhod ako sú schopné ponúknuť menšie slovenské pivovary, pričom silné pivovary takýmito výhodami dokážu vykompenzovať aj zmluvné pokuty súvisiace s predčasným ukončením zmluvy s predchádzajúcim (malým) pivovarom. Výsledkom uvedenej situácie je zníženie konkurencieschopnosti, ba až existenčné problémy malých pivovarov, čo následne spôsobí rast cien a uplatňovanie neprimeraných obchodných podmienok voči zariadeniam Horeca.

Pokiaľ ide o vytvorenie spoločného dominantného postavenia, úrad sa možnosti vzniku tejto situácie podrobne venoval v časti 8 Vplyv koncentrácie na trh výroby a predaja piva do Horeca ako aj v časti 9 Vplyv koncentrácie na trh výroby a predaja piva do obchodu, pričom úrad zistil, na oboch relevantných trhoch nedôjde k takým významným zmenám v charakteristikách trhu, pre ktoré by koordinácia správania sa podnikateľov Heineken a SABMiller bola pravdepodobnejšia ako v súčasnosti. Pokiaľ ide o ďalšie pripomienky pivovarov, tieto poukazujú skôr na existujúce silné postavenie podnikateľov Heineken a SABMiller, či už na trhu výroby a predaja do Horeca alebo na trhu výroby a predaja do obchodu a nie na zmeny, ktoré môžu nastať koncentráciou, ktorej posúdenie je predmetom tohto správneho konania. Ako úrad uviedol vyššie, aj napriek tomu, že podnikateľ SABMiller si posilní svoje postavenie na oboch skúmaných trhoch voči podnikateľovi Heineken, žiaden z týchto podnikateľov nebude mať na predmetných trhoch vedúce postavenie. Podnikateľ SABMiller už pred koncentráciou disponuje širokým portfóliom pív, ktoré mu umožňujú vykonávať vlastnú obchodnú politiku v oblasti marketingových segmentov, pričom začlenenie značky Topvar do portfólia spoločnosti SABMiller neovplyvní schopnosť tohto podnikateľa pracovať s jednotlivými značkami v jeho portfóliu po uskutočnení predmetnej koncentrácie.

Obdobné pripomienky týkajúce sa možnosti vzniku spoločného dominantného postavenia spoločností Heineken a SABMiller boli úradu doručené aj od niektorých obchodných reťazcov. Tieto sa týkali najmä zvýšenia vyjednávacej sily podnikateľa SABMiller získaním značného objemu trhu ako aj zvýšenia bariér vstupu pre existujúce spoločnosti pôsobiace v zahraničí v dôsledku vlastnenia najpredávanejších značiek a aktívnej marketingovej podpory týchto značiek, ktorú si žiadny vstupujúci podnikateľ nebude môcť dovoliť. 

Podobne ako v predchádzajúcom prípade, úrad uvádza, že aj napriek zvýšeniu vyjednávacej sily podnikateľa SABMiller v dôsledku zvýšenia dodávaného objemu piva do obchodných reťazcov, dosiahnuté postavenie podnikateľa SABMiller voči obchodným reťazcom bude približne na rovnakej úrovni ako má podnikateľ Heineken v súčasnosti, čo do počtu a marketingovej sily dodávaných značiek ako aj dodávaného objemu, pričom žiadna z uvedených pivovarníckych spoločností nebude mať vedúce postavenie. Ako navyše uviedol úrad v časti 7.4 Vyjednávacia sila, silnou vyjednávacou pozíciou disponujú predovšetkým obchodné reťazce. Pokiaľ ide bariéry vstupu, ako úrad uviedol v časti 5.5 Bariéry vstupu, situácia na trhu už v súčasnosti odrádza vstup nových podnikateľov na trh výroby a predaja piva do obchodu, pričom existujúcou prekážkou sú vysoké náklady na reklamu a marketing, ktoré musí nový podnikateľ vynaložiť, pričom na tejto skutočnosti sa po predmetnej koncentrácii nič nezmení, keďže už v súčasnosti najvyššie výdavky na reklamu majú spoločnosti Heineken a SABMiller, a to v absolútnom vyjadrení ako aj v porovnaní k predanému objemu piva (pozri časť 5.8 Reklamné aktivity).

Zo strany nezávislých distribútorov sa všetky pripomienky týkali možnej likvidácie sektora nezávislej distribúcie v dôsledku prechodu distribúcie piva Topvar na výlučne vlastnú distribúciu, podobne ako ju v súčasnosti vykonáva spoločnosť SABMiller. Nezávislí distribútori tak stratia prístup k dodávkam piva, ktoré pre nich predstavuje významný tovar, ktorý im zabezpečoval podstatnú časť ich marže. Likvidácia nezávislých distribútorov by mohla mať za následok obmedzenie dostupnosti menej známych značiek piva, ktoré títo distribútori ponúkali ako aj stratu distribučných možností pre malé slovenské pivovary, ktoré by tak prišli o odbyt svojho piva v niektorých vzdialenejších regiónoch a ešte viac stratili svoje postavenie či už na trhu výroby a predaja piva do Horeca alebo trhu výroby a predaja piva do obchodu.

Ako je uvedené v časti 5.9 Distribúcia piva, pivovar Topvar v sledovanom období buduje vlastný distribučný systém pozostávajúci zo siete spoločných podnikov a TOP skladov. Možno predpokladať, že predmetnou koncentráciou dôjde k urýchleniu už začatého procesu prechodu spoločnosti Topvar z distribúcie cez nezávislých distribútorov na vlastnú distribúciu. Na základe údajov o objeme piva distribuovanými jednotlivými pivovarmi prostredníctvom nezávislých pivovarov (z tabuľky 12), úrad zistil, že i v prípade prechodu Topvaru výhradne na vlastnú distribúciu, táto zmena ovplyvní menej ako 10 % objemu piva distribuovaného nezávislými veľkoobchodníkmi. Na základe uvedených skutočností úrad dospel k záveru, že predmetná koncentrácia nebude mať významný dopad na nezávislých veľkoobchodníkov.

12	Záver
Podľa ustanovenia § 12 ods. 1 zákona úrad vydá rozhodnutie, že s koncentráciou súhlasí, ak nevytvára alebo neposilňuje dominantné postavenie, ktorého dôsledkom sú významné prekážky efektívnej súťaže na relevantnom trhu.

Ako úrad uviedol vyššie, vznik spoločného dominantného postavenia závisí na existencií koordinácie správania sa dominantných podnikateľov. Podľa súťažných pravidiel Európskej únie (rozhodnutie ESPI v prípade Gencor a v prípade Airtours a rozhodnutia Európskej komisie v prípadoch posudzovania spoločného dominantného postavenia) má pri posúdení koordinácie správania sa rozhodujúcu úlohu existencia známok koordinácie už pred danou koncentráciou. Vzhľadom na to, že posúdenie koordinácie vychádza vždy zo súčasného stavu súťaže, pričom sa zameriava na zmeny, ktoré môžu koncentráciou nastať, úrad zisťoval, či podmienky na trhu umožňujú koordináciu správania sa a predovšetkým, či v správaní konkurentov možno vybadať koordináciu ich správania sa.

Z prieskumu trhu vyplynulo, že už v súčasnosti kľúčové charakteristiky na skúmaných trhoch (predovšetkým na relevantnom trhu výroby a predaja piva do Horeca,) by umožňovali podnikateľom Heineken a SABMiller do značnej miery zosúladiť svoju obchodnú politiku s cieľom navzájom si nekonkurovať. Aj napriek týmto súčasným charakteristikám trhu však úrad nezistil existenciu koordinovaného správania sa týchto podnikateľov, práve naopak, zistil existenciu významného konkurenčného správania sa najmä zo strany podnikateľa SABMiller. Navyše na trhu sa predmetnou koncentráciou aj napriek štrukturálnej zmene nemenia kľúčové charakteristiky trhu. Zmena nastane predovšetkým vo vytvorení symetrie medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller, ktorá bez súčasných známok koordinácie správania sa daných podnikateľov nespôsobí zmenou vo vnímaní situácie na trhu spomínaných podnikateľov, ktorá by viedla ku koordinácii ich správania sa.

Navyše úrad zistil, že už pred danou koncentráciou mali podnikatelia Heineken a SABMiller do značnej miery utvorené podobné podmienky (široké portfólio značiek, vlastné distribučné siete s celonárodným rozsahom, značné marketingové aktivity v celoštátnych médiách), pričom schopnosť podnikateľa Topvar reagovať na aktivity podnikateľov Heineken a SABMiller je kvôli silnému regionálnemu charakteru, neexistencii portfólia značiek a nízkym marketingovým aktivitám obmedzená a limitovaná.

Získanie podnikateľa Topvar podnikateľom SABMiller teda nevyvolá na posudzovanom relevantnom trhu takú zmenu, ktorá by viedla ku zmenám správania sa podnikateľov Heineken a SABMiller.

Vzhľadom na všetky vyššie uvedené skutočnosti úrad zistil, že predmetná koncentrácia podnikateľov SABMiller a Topvar najmä vzhľadom na skutočnosť, že žiadny podnikateľ nebude mať po koncentrácií na skúmaných relevantných trhoch vedúce postavenie ako aj vzhľadom na neexistenciu koordinovaného správania sa podnikateľov Heineken a SABMiller, pričom súťaž prebieha najmä medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller, predmetnou koncentráciou nedôjde k významnej zmene intenzity súťaže medzi podnikateľmi Heineken a SABMiller, a teda predmetná koncentrácia nevytvára alebo neposilňuje dominantné postavenie, ktorého dôsledkom sú významné prekážky efektívnej súťaže na relevantnom trhu výroby a predaja piva do Horeca a na relevantnom trhu výroby a predaja piva do obchodu v Slovenskej republike.

Vzhľadom na uvedený záver úradu nebolo potrebné účastníkom konania navrhnuté podmienky zhodnotiť, resp. preveriť.

Vzhľadom na uvedené úrad rozhodol podľa § 12 ods. 1 zákona.

Podľa § 12 ods. 8 zákona, rozhodnutie podľa § 12 ods. 1 až 3 zákona sa vzťahuje aj na obmedzenia súťaže, ktoré s koncentráciou priamo súvisia a sú nevyhnutné na jej uskutočnenie. 

V súlade s § 33 zákona úrad listom číslo 1077/PMÚ SR/2006 zo dňa 6. 3. 2006 vyzval účastníka správneho konania pred vydaním rozhodnutia v predmetnej veci, aby sa ústne alebo písomne vyjadril k jeho podkladom a k spôsobu ich zistenia, prípadne aby navrhol jeho doplnenie.

Účastník konania listom zaevidovaným úradom pod číslom 1158/2006 dňa 9. 3. 2006 uviedol, že nemá nijaké pripomienky k podkladom na vydanie rozhodnutia ani k spôsobu ich zistenia.

Na základe vyššie uvedených skutočností úrad rozhodol tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.

Poučenie:

Podľa ustanovenia § 34 ods. 1 zákona v spojení s § 18 ods. 1 zákona proti tomuto rozhodnutiu môže byť podaný rozklad Rade Protimonopolného úradu Slovenskej republiky prostredníctvom Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru koncentrácií, Drieňová 24, 826 03 Bratislava, v lehote 15 dní odo dňa jeho doručenia. 

Podľa § 61 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov včas podaný rozklad má odkladný účinok. Toto rozhodnutie je preskúmateľné súdom podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku po vyčerpaní riadnych opravných prostriedkov.

	Ing. Dušan Valo 
	riaditeľ odboru koncentrácií
Rozhodnutie sa doručuje:
JUDr. Alena Černejová
advokátka
Advokátska kancelária ČERNEJOVÁ & HRBEK
Kýčerského 7
811 05 Bratislava