PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo:	2008/39/2/1/079	Bratislava 29. septembra 2008	

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia v správnom konaní č. 0013/OZDP/2008 začatom dňa 18.02.2008  z vlastného podnetu voči mestu Bratislava vo veci možného porušenia § 39 zákona 
č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov

rozhodol

1.	tak, že mesto Bratislava vydaním uznesenia č. 447/1996 zo dňa 19.12.1996 v časti B., v ktorom sa ustanovuje, že „vykonávanie cintorínskych a kremačných služieb (obradník, nosič, aranžér a pod.) na pohrebiskách spravovaných mestskou príspevkovou organizáciou Marianum – pohrebníctvo v Bratislave ponechať v nezmenej forme v pôsobnosti mestskej príspevkovej organizácie Marianum – pohrebníctvo v Bratislave“ a že „súkromné pohrebníctva môžu uskutočňovať všetky činnosti na úseku pohrebných služieb vrátane prepravy zosnulých, avšak bez možnosti vykonávania komerčných služieb v objektoch, ktoré sú majetkom mesta Bratislavy“ zjavnou podporou zvýhodňujúcou určitého podnikateľa obmedzilo súťaž v oblasti pohrebných služieb na území mesta Bratislavy a tým porušilo § 39 zákona č. 136/2001            Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov,

2.	na základe § 38 ods. 3 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov tak, že za konanie uvedené v bode 1 výroku ukladá mestu Bratislava peňažnú pokutu vo výške 10.000,- Sk, slovom desaťtisíc korún, ktorú je povinné uhradiť v lehote 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia Protimonopolnému úradu Slovenskej republiky na účet 
č. 7000060793/8180 KS 1118 VS 200821079 vedený v Štátnej pokladnici.

Odôvodnenie:

(1)	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“) obdržal dňa 02.10.2006 podanie od Mestskej časti Bratislava – Lamač, Heyrovského 2, 841 03 Bratislava 47 (zaevidované pod č. 3914/2006), ktoré smerovalo voči Hlavnému mestu SR Bratislave, Primaciálne námestie 1, 814 99 Bratislava (ďalej len „mesto Bratislava“ alebo „hlavné mesto“). Úrad na základe tohto podnetu vykonal podľa § 22 ods. 1 písm. a) zákona                          č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“ alebo „zákon o ochrane hospodárskej súťaže“) prešetrovanie, ktoré neskôr rozšíril aj o problematiku, ktorá nebola súčasťou obdržaného podnetu.

(2)	Na základe výsledkov prešetrovania na trhu začal úrad dňa 18.02.2008 z vlastného podnetu na základe § 25 ods. 1 zákona v spojení s § 18 ods. 2 zákona   č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov (ďalej len „Správny poriadok“) správne konanie č. 0013/OZDP/2008 voči mestu Bratislava vo veci možného porušenia § 39 zákona. Predmetom tohto správneho konania je posúdenie, či mesto Bratislava uznesením, ktoré schválilo mestské zastupiteľstvo hlavného mesta SR Bratislavy č. 447/1996 dňa 19.12.1996 (ďalej len „uznesenie                           č. 447/1996“), zjavnou podporou zvýhodňujúcou určitého podnikateľa alebo iným spôsobom obmedzuje súťaž v oblasti poskytovania pohrebných služieb na území mesta Bratislavy.

(3)	Podľa § 33 zákona úrad vyzval listom č. 3389/PMÚ SR/2008 zo dňa 13.08.2008 účastníka konania pred vydaním rozhodnutia vo veci, aby sa ústne alebo písomne vyjadril k jeho podkladu a k spôsobu jeho zistenia, prípadne aby navrhol jeho doplnenie a podal mu informáciu o záveroch prešetrovania, ku ktorým na základe jemu dostupných informácií a podkladov dospel. Účastník konania odpovedal na túto výzvu listom doručeným na úrad dňa 12.09.2008 (evidovaným na úrade pod č. 3869/2008). 

A.	Právna úprava

(4)	Ustanovenie § 2 ods. 1 písm. b) zákona stanovuje, že zákon o ochrane hospodárskej súťaže sa vzťahuje na orgány štátnej správy pri výkone štátnej správy, orgány územnej samosprávy pri výkone samosprávy a pri prenesenom výkone štátnej správy a orgány záujmovej samosprávy pri prenesenom výkone štátnej správy.

(5)	Zákon č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o obecnom zriadení“) v § 1 ods. 1 ustanovuje, že obec je samostatný územný samosprávny a správny celok Slovenskej republiky; združuje osoby, ktoré majú na jej území trvalý pobyt. Obec je právnickou osobou, ktorá za podmienok ustanovených zákonom samostatne hospodári s vlastným majetkom a s vlastnými príjmami.

(6)	Podľa § 4 ods. 1 zákona o obecnom zriadení - obec samostatne rozhoduje a uskutočňuje všetky úkony súvisiace so správou obce a jej majetku, všetky záležitosti, ktoré ako jej samosprávnu pôsobnosť upravuje osobitný zákon, ak takéto úkony podľa zákona nevykonáva štát alebo iná právnická osoba alebo fyzická osoba. Podľa § 4 ods. 3 písm. f) zákona o obecnom zriadení obec v rámci výkonu samosprávy zabezpečuje výstavbu a údržbu a vykonáva správu miestnych komunikácií, verejných priestranstiev, obecného cintorína, kultúrnych, športových a ďalších obecných zariadení, kultúrnych pamiatok, pamiatkových území a pamätihodností obce.

(7)	Osobitné postavenie mesta Bratislavy, štruktúru a postavenie jeho orgánov upravuje zákon Slovenskej národnej rady č. 377/1990 Zb. o hlavnom meste Slovenskej republiky Bratislave v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o meste Bratislava“). Ustanovenie § 1 ods. 2 zákona o meste Bratislava stanovuje, že mesto Bratislava je samostatný samosprávny územný celok Slovenskej republiky; združuje osoby, ktoré majú na jej území trvalý pobyt. Mesto Bratislava je právnickou osobou, ktorá za podmienok ustanovených zákonom o meste Bratislava samostatne hospodári s vlastným majetkom, s vlastnými príjmami a s majetkom, ktorý mu bol zverený. Z vyššie uvedeného ustanovenia je zrejmé, že mesto Bratislava má právnu subjektivitu a je orgánom územnej samosprávy, jednotkou územnej samosprávy. 

(8)	Samosprávu hlavného mesta vykonávajú obyvatelia hlavného mesta prostredníctvom – mestského zastupiteľstva, primátora hlavného mesta, miestneho zastupiteľstva, starostu, hlasovania obyvateľov hlavného mesta, hlasovania obyvateľov mestskej časti a verejného zhromaždenia obyvateľov mestskej časti. 

(9)	Podrobnosti o postavení, právomoci a pôsobnosti mesta Bratislavy v samosprávnej oblasti upravuje Štatút hlavného mesta Slovenskej republiky Bratislavy v znení neskorších úprav (ďalej len „Štatút“). Podľa Štatútu účinného od 11.07.1991 v časti II. čl. 6 ods. 1 písm. f) mesto Bratislava pri výkone samosprávnych funkcií celomestského charakteru: vykonáva údržbu a správu historických pamiatok a stavieb celomestského charakteru vo vlastníctve hlavného mesta, ako aj výstavbu, údržbu a správu cintorínov a mestským zastupiteľstvom určených kultúrnych, športových a ďalších mestských zariadení. 

(10)	Vyššie uvedené samosprávne funkcie môže mesto Bratislava zabezpečovať aj napr. prijímaním uznesení. Dňa 19.12.1996 mesto Bratislava prostredníctvom mestského zastupiteľstva hlavného mesta SR Bratislavy (ďalej len „mestské zastupiteľstvo“) schválilo uznesenie č. 447/1996, prijaté k informácii o konaní Protimonopolného úradu SR proti mestskej príspevkovej organizácii Marianum – pohrebníctvo. Toto uznesenie sa týkalo vykonávania a zabezpečovania cintorínskych, kremačných a pohrebných služieb na cintorínoch a v krematóriu vo vlastníctve mesta Bratislavy, ktoré boli v tom čase spravované mestskou príspevkovou organizáciou Marianum.

(11)	Teda možno konštatovať, že mesto Bratislava je orgánom (jednotkou) územnej samosprávy a úradom prešetrované uznesenie č. 447/1996, ktoré je predmetom tohto správneho konania, odsúhlasilo mesto Bratislava v rámci výkonu samosprávy. Na základe toho možno konštatovať, že na mesto Bratislava sa zákon vzťahuje. 

(12)	Podľa § 25 ods. 3 písm. e) zákona účastníkom konania v prípade možného porušenia ustanovenia § 39 zákona je orgán štátnej správy, orgán územnej samosprávy alebo orgán záujmovej samosprávy. V prípade tohto správneho konania je teda účastníkom konania mesto Bratislava ako orgán (jednotka) územnej samosprávy.

(13)	Ako bolo uvedené, mestské zastupiteľstvo prijalo dňa 19.12.1996 uznesenie          č. 447/1996, ktoré nebolo doposiaľ zrušené (list mestského zastupiteľstva zaevidovaný úradom pod č. 4521/2008 zo dňa 13.12.2007). Vzhľadom na to, že právomoc úradu vydávať rozhodnutia vo veciach porušenia § 39 orgánmi územnej samosprávy pri výkone samosprávy bola doplnená až novelou č. 204/2004 Z. z. ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 465/2002 Z. z. a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon č. 204/2004 Z. z.“), úrad môže posudzovať konanie mesta Bratislava iba od účinnosti tejto novely, t.j. od 01.05.2004. 

B.	Konanie mesta Bratislava

B. 1 Uznesenie mestského zastupiteľstva č. 447/1996
 
(14)	Uzneseniu č. 447/1996 predchádzalo vydanie materiálu pod názvom Informácia o konaní Protimonopolného úradu SR (ďalej len „Informácia o konaní PMÚ SR“), ktorý slúžil ako podklad na rokovanie operatívnej porady primátora hlavného mesta SR Bratislavy, zároveň ako podklad na rokovanie mestskej rady, na základe ktorej bolo následne prijaté toto uznesenie.

(15)	Predmetné uznesenie pozostáva z dvoch častí a to z časti A. „berie na vedomie“ a z časti B. „schvaľuje“. V časti A. tohto uznesenia zobralo mestské zastupiteľstvo na vedomie informáciu o konaní úradu voči mestskej príspevkovej organizácii Marianum – pohrebníctvo mesta Bratislavy, Svätoplukova 3, 824 91 Bratislava (ďalej len „Marianum“). V časti B. schválilo postup zabezpečovania cintorínskych, kremačných a pohrebných služieb na pohrebiskách v Bratislave spravovaných Marianumom. 

(16)	Daným uznesením v časti B. bolo mestom Bratislava schválené, že súkromné pohrebníctva môžu uskutočňovať všetky činnosti na úseku pohrebných služieb vrátane prepravy zosnulých, avšak bez možnosti vykonávania „komerčných služieb“ v objektoch, ktoré sú majetkom mesta Bratislavy. V tejto súvislosti bol pojem „komerčné služby“ použitý prvý krát v Informácii o konaní PMÚ SR. Z tohto materiálu vyplýva, že pod „komerčnými službami“ vykonávanými na cintorínoch a v krematóriu na území mesta Bratislavy sa myslí vykonávanie funkcie hrobára, nosičov, obradníka (organizátora), organistu, aranžéra, paliča. 

(17)	Mesto Bratislava uznesením č. 447/1996 potvrdilo skutkový stav zavedený podnikateľom Marianum, a to že uskutočňovať pohrebné služby (definované v rozhodnutí nižšie) na cintorínoch a v krematóriu, ktoré prevádzkuje Marianum, nemôže uskutočňovať iný subjekt.

C. Posúdenie konania mesta Bratislava 

C.1	Posúdenie konania mesta Bratislava vo veci uznesenia č. 447/1996  zo dňa 19.12.1996 

(18)	Z informácií získaných počas všeobecného prešetrovania i tohto správneho konania vyplýva, že na cintorínoch sa poskytujú okrem cintorínskych služieb i služby pohrebné, ktoré sú však svojou povahou službami odlišnými od cintorínskych služieb. Súčasne aj v krematóriu sa okrem kremačných služieb poskytujú pohrebné služby. Pre správne posúdenie tohto prípadu je dôležité jasné identifikovanie cintorínskych, pohrebných a kremačných služieb. 

(19)	Úrad pri vymedzení jednotlivých služieb (cintorínskych, kremačných a pohrebných) vychádzal nielen zo zákona č. 470/2005 Z. z. o pohrebníctve a o zmene a doplnení zákona č. 455/1994 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o pohrebníctve“) a vyhlášky č. 46/1985 Zb. o postupe pri úmrtí a pohrebníctve (ďalej len „vyhláška o postupe pri úmrtí a pohrebníctve“), ale aj zo skutočností úradu známych z jeho predchádzajúcej činnosti v súlade s § 34 ods. 6 správneho poriadku, pričom bral do úvahy  dlhoročnú  prax  v rámci  pohrebných  a  cintorínskych  služieb  na území SR   
a judikatúru súťažných orgánov členských krajín ES.  

(20)	Účastník konania namietal, že pri vymedzení jednotlivých služieb (cintorínskych, pohrebných a kremačných) úrad vychádzal (tak ako tvrdí) z praxe v danej oblasti na území SR, čo oprel i o dokumenty vydané na území ČR, pričom toto považuje mesto Bratislava za neprípustné. Taktiež považuje za pomerne nepresné tvrdenie, že sa brala do úvahy dlhoročná prax na území SR a z toho pohľadu, že táto prax nebola a nie je na celom území SR jednotná.

(21)	Úrad svoje závery opiera o dokumenty vydané v období, keď Slovensko bolo súčasťou Československej republiky a na celom území platila jednotná legislatíva. Ide o Cenník prác a služieb, pre pohrebné služby vydaný Ministerstvom financií, cien a miezd ČSR a SSR zo dňa 01.01.1990. Ako aj akty vydané združeniami pohrebníctiev ČSFR s celorepublikovou pôsobnosťou. Úrad vychádzal aj z Analýzy pohrebných a cintorínskych služieb v SR a návrhu ich riešenia Ministerstvom vnútra SR z marca 1993. Preto nemožno súhlasiť s názorom účastníka konania, že by na území SR nebola dlhoročná prax, v otázke členenia služieb vykonávaných na cintorínoch a krematóriách.

(22)	Prevádzkovanie pohrebiska (tzv. cintorínske služby) zahŕňa všetky tie činnosti, ktoré sú spojené priamo s pohrebiskom a sú vykonávané jeho prevádzkovateľom, najmä: 

-	výkopové práce súvisiace s pochovávaním alebo exhumáciou,
-	pochovávanie (tzn. ukladanie ľudských pozostatkov do hrobu alebo hrobky na pohrebisku, alebo uloženie urny s popolom na pohrebisku), zasypanie hrobu a úprava povrchu hrobu po pochovaní,
-	vykonanie exhumácie, 
-	vydávanie povolení k stavbám, výkopom a k vykonávaniu podnikateľskej činnosti všetkého druhu na pohrebisku,
-	prenájom hrobových miest, ich evidencia, obnova hrobových miest,
-	ak je súčasťou cintorína aj dom smútku – jeho správa, udržiavanie, prenájom obradnej siene, prenájom chladiacich zariadení, atď.,
-	správa a údržba pohrebiska, správa a údržba komunikácií a zelene na pohrebisku, údržba osvetlenia, oplotenia, údržba verejných sociálnych zariadení, starostlivosť o inžinierske siete, odvoz odpadu atď., 
-	vedenie evidencie súvisiacej s prevádzkovaním pohrebiska, 
-	starostlivosť o vojnové hroby a hroby významných osobností.

(23)	Kremačné služby sa fyzicky poskytujú iba v priestoroch krematória a ich vykonávanie zabezpečuje iba prevádzkovateľ krematória, ktorý bol na túto činnosť určený zriaďovateľom krematória. Prevádzkovateľ krematória vydá prevádzkový poriadok krematória, ktorým sa určuje spôsob vykonávania činností v krematóriu. Prevádzkovanie krematória (tzv. kremačné služby) je koncesovanou živnosťou a zahŕňa:
-	prevzatie ľudských pozostatkov a ľudských ostatkov a ich dočasné uloženie do spopolnenia,
-	spopolňovanie ľudských pozostatkov a ľudských ostatkov,
-	uloženie popola do urny, skladovanie a odovzdávanie urien,
-	evidenciu ľudských pozostatkov a ľudských ostatkov,
-	pochovávanie (uloženie spopolnených ľudských pozostatkov alebo ľudských ostatkov rozptylom na rozptylovej lúke alebo vsypom popola na vsypovej lúke v krematóriu a uloženie urny s popolom do urnového miesta na území krematória),
-	prenájom, správu a údržbu obradnej siene v krematóriu,
-	prenájom chladiacich zariadení prevádzkovaných prevádzkovateľom krematória.

(24)	Poskytovanie pohrebných služieb je živnosťou, na ktorej prevádzkovanie je potrebný kladný posudok Regionálneho úradu verejného zdravotníctva. Prevádzkovanie pohrebnej služby je teda samostatnou činnosťou vykonávanou v zmysle § 7 ods. 2 zákona o pohrebníctve. Zahŕňa všetky tie činnosti, ktoré súvisia s prípravou ľudských pozostatkov na pochovanie a s obstaraním pietneho aktu. Pohrebné služby možno rozdeliť na činnosti vykonávané mimo pohrebiska, resp. krematória a na činnosti, ktoré sú ich poskytovateľom vykonávané priamo na pohrebisku resp. v krematóriu. Nie všetky z nižšie uvedených činností si musí obstarávateľ pohrebu objednať, resp. si ich nemusí objednať v jednom pohrebníctve. Je potrebné zdôrazniť, že jednotlivé čiastkové činnosti sú skôr činnosťami komplementárnymi a nie substitučnými. Konkrétne pohrebné služby, ktoré si pozostalí objednajú u prevádzkovateľa pohrebníctva sú uvedené nižšie.

(25)	Mimo pohrebiska, resp. krematória sú poskytované najmä tieto pohrebné služby:
-	vykonanie nevyhnutných administratívnych úkonov vo vzťahu k nemocnici, matrike,
-	prevoz zosnulého z miesta úmrtia na miesto prechodného uloženia, vrátane zabezpečenia uloženia v chladiacom zariadení,
-	dodanie rakvy a doplnkového vybavenia rakvy,
-	zabezpečenie vencov a kvetinovej výzdoby,
-	manipulácia so zosnulým (úprava ľudských pozostatkov pred pietnym uložením do rakvy),
-	obstaranie smútočných oznámení,
-	zabezpečenie miesta a termínu konania pietneho aktu (prenájom obradnej siene, zabezpečenie kňaza, obradníka, rečníka, nosičov, hudby, katafalku).

(26)	Priamo na pohrebisku, resp. v krematóriu a v jeho súčastiach (dom smútku) sú poskytované najmä tieto pohrebné služby: 
-	prevoz zosnulého z miesta dočasného uloženia do miesta konania pietneho aktu a následne na miesto pochovania,
-	príprava obradnej siene a zariadení na pietny akt (umiestnenie rakvy na katafalk a späť, vystavenie kvetinových darov, príprava ozvučenia, príprava smútočnej tabule a pod.),
-	vystavenie zosnulého pred pietnym aktom (príprava výstavného priestoru a zariadení, vystavenie rakvy so zosnulým, uvedenie pozostalých a pod.),
-	dodanie doplnkových predmetov k uskutočneniu pietneho aktu a pochovaniu, resp. kremácii, 
-	organizácia a vykonanie samotného pietneho aktu (vykonie funkcie obradníka, rečníka, nosičov, púšťanie hudby, použitie katafalku, uvedenie pozostalých a pod.).

(27)	V krematóriu a v jeho súčastiach (obradná sieň) sú poskytované rovnaké pohrebné služby ako na pohrebisku a v jeho súčastiach, okrem služby nosičov. Táto služba je vykonávaná v krematóriu v Bratislave personálom Marianumu (palič, pomocný palič, iný pomocný personál) z dôvodu, že prenášanie rakvy sa vykonáva v priestoroch krematória, ktoré nie sú verejnosti prístupné a nie je preto vhodné a ani potrebné, aby túto činnosť vykonávali nosiči iného pohrebníctva. Navyše bezprostredne po pietnom akte v obradnej sieni krematória nedochádza k následnému preneseniu zosnulého k hrobovému miestu a jeho pochovaniu do hrobového miesta, čím nedochádza taktiež k výkonu funkcie nosičov. 

(28)	Pri analýze uznesenia č. 447/1996 a vzhľadom na vyššie uvedené, služby hrobárov (cintorínska služba) a paličov (kremačná služba) môže zabezpečovať iba  prevádzkovateľ cintorína, resp. prevádzkovateľ krematória. Avšak služby ako: nosiči, obradník/organizátor, organista a aranžér sú pohrebné služby (ďalej len „dotknuté pohrebné služby“), ktoré na základe živnostenského oprávnenia môžu vykonávať aj iné pohrebníctva. 

(29)	Vykonávanie pohrebných služieb pri pietnych obradoch je obzvlášť dôležité a to z dôvodu, že práve s ľuďmi vykonávajúcimi tieto činnosti sa pozostalí stretávajú takmer počas celého pietneho obradu. Pietny akt je najdôležitejšia časť celého pohrebu a práve počas neho má pohrebníctvo možnosť prezentovať sa kvalitou svojich pohrebných služieb pred pozostalými.

(30)	Prevádzkovateľ cintorínov a krematória, ktorý zároveň vykonáva pohrebné služby je vertikálne integrovaný podnik. Tento prevádzkovateľ je pre iné pohrebníctva nevyhnutný obchodný partner, a jediný, ktorý môže uskutočňovať cintorínske a kremačné služby, ktoré sú nutné na zabezpečenie pietneho aktu v krematóriu a na cintoríne v Bratislave. Administratívnym zásahom mesta - v podobe zákazu vykonávania pohrebných služieb inými pohrebníctvami na cintorínoch a v krematóriu v Bratislave (ktorý je zároveň zriaďovateľom podnikateľa – príspevkovej organizácie), bol tento zvýhodnený oproti ostatným podnikateľov na trhu pohrebných služieb.

(31)	Je potrebné zdôrazniť, že ani v minulosti a ani v súčasnosti neexistovala, resp. neexistuje právna norma, ktorá by pohrebníctvam zakazovala vykonávať pohrebné služby na území cintorínov alebo krematórií. Podľa uznesenia č. 447/1996 mesto Bratislava schvaľuje „postup zabezpečovania cintorínskych a kremačných služieb na pohrebiskách v nezmennej forme“, avšak v tejto súvislosti úradu nie je zrejmé aká právna norma stanovila, že výkon dotknutých pohrebných služieb môže zabezpečovať iba správca krematória a cintorína. 

(32)	Na základe uvedeného, možno zhrnúť, že úrad bude posudzovať reštrikciu vyplývajúcu z uznesenia č. 447/1996 iba v podobe zákazu uskutočňovania dotknutých pohrebných služieb na cintorínoch a v krematóriu v Bratislave. 

(33)	Úrad ďalej uvádza a analyzuje ustanovenia z Informácie o konaní PMÚ SR, nakoľko tento materiál bližšie vysvetľuje a odôvodňuje kroky vedúce k prijatiu uznesenia č. 447/1996. Informácia o konaní PMÚ SR obsahovala najmä dôvody, prečo je pre mesto Bratislava neprijateľné umožniť vykonávať dotknuté pohrebné služby iným pohrebníctvam v krematóriu a na cintorínoch spravovaných Marianumom. 

(34)	Podľa Informácie o konaní PMÚ SR, ktoré vypracovalo mesto Bratislava za účelom prijatia uznesenia č. 447/1996, umožnenie vstupu ostatných pohrebníctiev by zapríčinilo:

i.	Zníženie výnosov spôsobených obmedzením činnosti mestskej príspevkovej organizácie v oblasti cintorínskych a kremačných služieb. 

ii.	Navýšenie počtu zamestnancov, ktorí budú vykonávať výkop hrobov a dozor v cintorínskych objektoch. Prestoje zamestnancov organizácie počas obradov vykonávaných inou pohrebnou službou. Následne nárast cien služieb z dôvodu nárastu nutných neproduktívnych nákladov.

iii.	Pôsobenie viacerých podnikateľských subjektov v jednom presne obmedzenom priestore vyvoláva organizačný chaos. 

iv.	Vznik množstva pracovno-právnych problémov od lanárenia pracovníkov až po skúmanie zodpovednosti za vzniknuté škody v danom čase, ktoré bude problematické dokazovať.

v.	Zvýšenie nákladov na údržbu a opravu objektov cintorínov a Krematória a ich interiérov, ktoré nie sú budované pre využívanie viacerými subjektmi.

(35)	Mesto Bratislava ďalej argumentovalo v Informácii o konaní PMÚ SR, že uskutočňovanie dotknutých pohrebných služieb inými pohrebníctvami na cintorínoch a v krematóriu v Bratislave je v rozpore so Štatútom VI, časť, čl. 38 najmä ods. c). 

(36)	Úrad k týmto námietkam mesta Bratislava uvádza nasledovné:

(37)	Podstatou hospodárskej súťaže, ktorá prebieha medzi podnikateľmi predávajúcimi zastupiteľné tovary alebo služby, ktoré si konkurujú napr. cenou, kvalitou, je prilákanie väčšieho počtu zákazníkov. Súťaž znamená, že hráči na trhu sa snažia poskytovať lepšie služby za nižšie ceny, pričom v konečnom dôsledku majú väčší počet zákazníkov, čo následne zvýši ich tržby. Preto, ak Marianum prestane byť jediným subjektom poskytujúcim pohrebné služby na cintorínoch a v krematóriu v Bratislave, môže časť zákazníkov prejsť k ostatným poskytovateľom pohrebných služieb, čím sa vytvorí konkurenčný tlak na efektívne poskytovanie uvedených služieb. Ďalšie kroky sú na podnikateľovi, aby si získal zákazníkov lepšou kvalitou služieb za nižšie ceny. V pôsobnosti úradu je eliminovať reštrikcie na trhu a podporou efektívnej súťaže zabezpečiť pozostalým (objednávateľom pohrebov) výhody vyplývajúce z otvoreného trhu, teda slobodný výber pohrebníctva pre zabezpečenie všetkých pohrebných služieb, ktoré sa poskytujú na území cintorínov a v krematóriu. Súťaž je proces, ktorý umožňuje každému účastníkovi slobodu rozhodovania, čo v konečnom efekte vedie k optimálnemu uspokojeniu spotrebiteľských preferencií. Možnosťou výberu pohrebníctva, ktoré poskytne dotknuté pohrebné služby pre objednávateľa pohrebu, sa vytvára medzi pohrebníctvami konkurencia, z ktorej môže profitovať objednávateľ pohrebu nielen po stránke finančnej, ale i kvalitatívnej. 

(38)	Organizačné zabezpečenie dohľadu nad cintorínmi a krematóriom je na meste Bratislava, resp. podnikateľovi Marianum. Podnikateľ Marianum má dva obradné tímy pre cintoríny – jeden pre stredisko/útvar Ružinov a druhý pre stredisko/útvar Slávičie údolie, ako aj samostatné stredisko/útvar pre krematórium. Napr. podľa pracovnej náplne obradníka tento „Zodpovedá za dodržiavanie pracovnej disciplíny na pracovisku, počas obradu je povinný od všetkých zamestnancov organizácie nachádzajúcich sa v čase obradu v Dome smútku vyžadovať prísnu disciplínu a dôstojné správanie.“ Pracoviskom obradníka sú jednotlivé cintoríny v rámci príslušných stredísk. Podľa pracovnej náplne obradníka (na cintoríne), tento dohliada nad dodržiavaním pracovnej disciplíny na cintoríne aj v prípadoch, keď sa nezabezpečuje pietny obrad. Zároveň je pochopiteľné, že pietne akty sa neuskutočňujú každý deň, pričom s takou eventualitou počíta aj pracovná náplň jednotlivých zamestnancov, napr. v prípade obradníka, ak „nezabezpečuje obrady, vykonáva drobné pomocné a administratívne práce podľa pokynov vedúceho strediska“. Teda možno tvrdiť, že ak sa neuskutočňuje pietny akt alebo ak sa ho zamestnanec (napr. obradník) priamo nezúčastňuje, nevykazuje prestoje. Úrad preto nevidí dôvod na to, aby sa z dôvodu výkonu dotknutých pohrebných služieb iným pohrebníctvom predražil celý pohrebný obrad a bolo nutné zvýšiť počet zamestnancov.

(39)	Podľa účastníka konania, cit. : Pôsobenie viacerých podnikateľských subjektov v jednom presne obmedzenom priestore vyvoláva organizačný chaos.“ Podľa úradu prevádzkovateľ cintorínov a krematória prideľuje termíny na uskutočnenie jednotlivých pietnych obradov, preto nemôže ani v súčasnosti ani v budúcnosti dochádzať ku kolíziám termínov, nakoľko on rozhoduje o pridelení termínu. Ak k takejto situácii dôjde, je to spôsobené nesprávnym pridelením termínov pietnych obradov. Správca cintorínov a krematória v Bratislave má stanoviť pravidlá pri vykonávaní pietnych obradov tak, aby nevznikal pri vykonávaní pietnych obradov organizačný chaos. 

(40)	Každý má právo slobodnej voľby zamestnania, teda obavy účastníka konania z možného lanárenia sú irelevantné. Škoda prevádzkovateľovi pohrebiska a krematória môže vzniknúť kedykoľvek, nielen počas vykonávania dotknutých pohrebných služieb. Tak ako bolo uvedené má povinnosť stanoviť pravidlá pri vykonávaní pohrebných obradov, ktoré sa budú dodržiavať pri pietnych obradoch zo strany pohrebníctiev a tým sa bude predchádzať vzniku škôd. 

(41)	Účastník konania poukazoval aj na, cit. : „Zvýšenie nákladov na údržbu a opravu objektov cintorínov a Krematória a ich interiérov, ktoré nie sú budované pre využívanie viacerými subjektmi.“ Podľa úradu náklady súvisiace s bežnými opravami a údržbou, fondom opráv a odpisy si Marianum, (ako vyplynulo z listu č. 4327/2007 doručenom úradu dňa 28.11.2007 ako i z listu č. 2230/2007 doručenom úradu dňa 13.06.2007) započítava do poplatku za prenájom obradných siení v dome smútku na cintorínoch, resp. obradnej siene v krematóriu, teda ostatné pohrebníctva sa nepriamo podieľajú na zveľaďovaní tohto majetku zverenému do správy Marianumu. 

(42)	Mesto Bratislava vo výzve pred vydaním rozhodnutia ďalej namietalo, že náklady súvisiace s bežnou údržbou a opravami obradných siení tvoria len časť všetkých nákladových položiek poplatku za prenájom obradných siení. Zo zaplateného poplatku za prenájom sa len časť môže použiť na zabezpečenie bežných opráv a údržby. Vzhľadom na túto skutočnosť i napríklad na skutočnosť, že na cintorínoch v okrajových častiach Bratislavy sa uskutočňuje pomerne malý počet obradov, takto získané finančné prostriedky pokrývajú len v minimálnej miere celkové náklady samotnej organizácie Marianum, resp. hlavného mesta SR Bratislavy ako vlastníka. To isté platí ohľadom väčších investičných nákladov a komplexných rekonštrukcií.

(43)	Mesto Bratislava nepredložilo žiadne dôkazy svojho tvrdenia a preto sa úrad nemôže vyjadriť k tejto námietke. Napriek tomu, je potrebné zdôrazniť, že tieto skutočnosti uvedené účastníkom konania, neodôvodňujú porušenie zákona z jeho strany. 

(44)	Ustanovenie VI. ods. 1 písm. c) Štatútu obsahuje, že „orgány samosprávy hlavného mesta, mestské rozpočtové organizácie, mestské príspevkové organizácie a mestské časti sú povinné majetok hlavného mesta v prospech jeho rozvoja a jeho obyvateľov, ako aj ochrany a tvorby životného prostredia zveľaďovať, chrániť a zhodnocovať. Sú povinné, najmä používať všetky právne prostriedky na ochranu majetku vrátane včasného uplatňovania svojich práv alebo oprávnených záujmov pred príslušnými orgánmi“. V tejto súvislosti je nevyhnutné uviesť, že samotný fakt - umožnenie vykonávať dotknuté pohrebné služby inými pohrebníctvami, neohrozí majetok mesta Bratislava.

D. Námietky účastníka konania

(45)	Vo výzve pred vydaním rozhodnutia mesto Bratislava namietalo, že objekty dotknuté predmetným správnym konaním, teda cintoríny, domu smútku na cintorínoch a budova krematória sú vo výlučnom vlastníctve mesta Bratislavy. Žiadny právny predpis neuložil mestu Bratislava ako vlastníkovi predmetných nehnuteľností povinnosť sprístupniť tieto objekty jeho výlučného práva akémukoľvek inému subjektu za účelom vykonávania jeho podnikateľskej činnosti. Ak by sa tak stalo, zrejme by sa jednalo o neprípustný zásah do vlastníckeho práva, nakoľko toto je nedotknuteľné. To znamená, že jedine vlastník (mesto Bratislava) rozhoduje o tom akým spôsobom naloží s objektmi (cintoríny, domu smútku, krematórium), ktoré sú jeho vlastníctvom a tiež či a akým spôsobom objekty vo svojom vlastníctve sprístupní iným subjektom za účelom výkonu ich podnikateľskej činnosti.

(46)	Mesto Bratislava ďalej uviedlo, že, cit. : „Každý subjekt podnikajúci v tejto oblasti má možnosť slobodne sa rozhodnúť, či vybuduje na svoje náklady nový cintorín, krematórium, kde budú poskytované služby za podmienky ním daným. Skutočnosť, že viac ako 15 rokov žiadne podobné zariadenie nevzniklo na území Bratislavy, (tak ako tvrdíte) že je to nevhodná alternatíva. Z nášho pohľadu sa javí ako nadmieru vhodná, ale nie je v našej kompetencii nútiť akýkoľvek subjekt aby túto alternatívu zvážil, resp. ju zrealizoval. Možnosť tu však je a  mesto Bratislava nemá záujem ju žiadnym spôsobom obmedziť alebo vylúčiť. Z tohto pohľadu je zavádzajúce vaše tvrdenie, že Marianum je jediný subjekt, ktorý môže uskutočňovať cintorínske a kremačné služby, ktoré sú nutné na zabezpečenie pietneho aktu v krematóriu a na cintoríne v Bratislave. Príkladom sú súkromné krematóriá napr. v Žiline, Nových Zámkoch, Leviciach.“

(47)	Podľa účastníka konania, Bratislavské krematórium by vôbec nemuselo poskytovať obradnú sieň iným pohrebníctvam, nakoľko žiadny právny predpis nestanovuje prevádzkovateľovi krematória povinnosť mať obradnú sieň vybudovanú. Iné pohrebníctva si túto obradnú sieň ani nemusia  prenajímať, ale pohrebný obrad môže prebiehať v iných vhodných (prenajatých či vlastných) priestoroch, ktoré si zvolí samotné pohrebníctvo. Je len dobrou vôľou organizácie Marianum a hlavného mesta SR Bratislavy, že v obradnej sieni krematória umožňuje vykonávať pohrebné akty objednané v iných pohrebníctvach, nakoľko sme schopní plne prevádzkovo využiť obradnú sieň sami.

(48)	Čl. 20 ods. 1 Ústavy SR zaručuje vlastnícku slobodu, t.j. „Každý má právo vlastniť majetok. Vlastnícke právo všetkých vlastníkov má rovnaký zákonný obsah a ochranu.“ Zároveň čl. 20 ods. 3 Ústavy SR stanovuje, že : „Vlastníctvo zaväzuje. Nemožno ho zneužiť na ujmu práv iných alebo v rozpore so všeobecnými záujmami chránenými zákonom.“ Všeobecným záujmom, ktorý je takto zabezpečovaný je rozhodne aj ochrana hospodárskej súťaže. 

(49)	Podľa čl. 55 ods. 2 Ústavy SR, cit.: „Slovenská republika chráni a podporuje hospodársku súťaž. Podrobnosti ustanoví zákon.“ Podľa § 1 zákona je účelom zákona ochrana hospodárskej súťaže na trhu výrobkov, výkonov, prác a služieb pred jej obmedzovaním, ako aj vytváranie podmienok na jej ďalší rozvoj s cieľom podporiť hospodársky rozvoj v prospech spotrebiteľov a úprava právomoci a pôsobnosti úradu. Prostredníctvom zákona sa zabezpečuje verejný záujem na ochranu a podporu hospodárskej súťaže, ktorý je bezpochyby nadradený individuálnym záujmom konkrétneho subjektu. 

(50)	Aplikácia § 39 zákona v tomto prípade nepredstavuje neprípustný zásah do vlastníckych práv mesta Bratislava ako vlastníka cintorínov a krematória v Bratislave. Aplikácia zákona sa nedotýka podstaty jeho vlastníckeho práva. Mesto Bratislava môže cintoríny, krematórium a domy smútku naďalej vlastniť a užívať (prostredníctvom správcu), dochádza iba k čiastočnému obmedzeniu jeho vlastníckeho práva v prospech tretích strán, nakoľko neexistuje iná alternatíva pre tieto tretie strany, čo je neskôr odôvodnené v tomto rozhodnutí. Mesto Bratislava môže prostredníctvom podnikateľa Marianum žiadať primeranú náhradu za obmedzenie vlastníckeho práva formou vykonávania pohrebných služieb tretími stranami v priestoroch cintorínov a krematória v Bratislave. 

(51)	Úrad pomenúva a vymedzuje, ktoré konanie je v rozpore s hospodárskou súťažou a ukladá za toto konanie pokutu, pričom úrad je orgánom rozhodujúcim ex – post, čo je v teórii a praxi súťažného práva všeobecne uznávaná skutočnosť. Prešetrovaním úrad zistil, že už viac ako 15 rokov na území mesta Bratislavy nevznikol nový cintorín, krematórium (nové krematóriu nevzniklo v spádovej oblasti do 40 km) a ani nebol vytvorený podnikateľom iný dom smútku. 

(52)	Ako bolo uvedené, úrad kvalifikuje konanie mesta Bratislava vo vzťahu k uzneseniu od 01.05.2004, kedy na území SR platila vyhláška o postupe pri úmrtí a o pohrebníctve účinná od 01.07.1985 do 31.10.2005, podľa ktorej zriadiť krematórium alebo pohrebisko mohla iba obec, avšak prevádzkovať obidve zariadenia mohli subjekty poverené obcou.   

(53)	Aj podľa v súčasnosti účinného zákona o pohrebníctve je potrebné rozlišovať medzi zriadením pohrebiska a prevádzkovaním pohrebiska. Ako to explicitne vyplýva zo zákona o pohrebníctve, prevádzkovať pohrebisko môže obec sama alebo prostredníctvom prevádzkovateľa pohrebiska, t.j. prevádzkovať pohrebisko môže aj iný subjekt ako obec napr. súkromná osoba. Prevádzkovanie pohrebiska je  živnosťou, na ktorú je potrebné osvedčenie o vykonaní kvalifikačnej skúšky (§ 27 ods. 2 zákona o pohrebníctve).

(54)	Na druhej strane zákon o pohrebníctve vôbec neupravuje podmienky zriadenia súkromného pohrebiska. Jedno ustanovenie zákona o pohrebníctve sa týka tzv. neverejného pohrebiska, pričom ako vyplýva z tohto ustanovenia ide o typ pohrebiska, ktorý je určený na špecifické účely, a to na pochovávanie príslušníkov cirkví. Podľa § 16 zákona o pohrebníctve, zákon zveruje povinnosť zriadiť pohrebisko iba obci, resp. zabezpečiť pochovávanie na pohrebisku v inej obci. To, že zákonodarca predpokladal okrem vyššie uvedenej výnimky, vznik len verejných pohrebísk vyplýva aj z § 2 písm. e) zákona o pohrebníctve „základné pojmy“, keď pod spoločný pojem „pohrebisko“ zahrnul expressis verbis iba „verejné pohrebisko“. Ďalšia skutočnosť nasvedčujúca zámer zákonodarca zriaďovať iba verejné pohrebiská vyplýva z ustanovenia § 26 ods. 1 zákona o pohrebníctve cit. : „Pohrebisko môže zrušiť len obec. Pohrebisko možno zrušiť až po uplynutí tlecej doby všetkých ľudských ostatkov uložených na pohrebisku.“ Úrad považuje, na základe uvedeného ustanovenia, zriadenie vlastného pohrebiska pre podnikateľské subjekty za nereálne, nakoľko podnikateľ nebude zriaďovať pohrebisko, ak nemôže ovplyvniť jeho prípadný zánik po uplynutí tlecej doby. Z kontextu celého znenia zákona o pohrebníctve vyplýva, že zákonodarca nepredvídal vznik súkromného cintorína.

(55)	V tejto súvislosti je zaujímavé uviesť, že napr. podnikateľ Marianum sa prikláňa k stanovisku, že pohrebisko môže byť zriadené iba obcou, cit. : „Zákon o pohrebníctve nepočíta s alternatívou vybudovania súkromného cintorína (pohrebiska), pričom tento zákon striktne ustanovuje, že v prípade klasického pochovávania musí byť zosnulý uložený na verejnom pohrebisku.“

(56)	Ohľadne námietky účastníka konania týkajúcej sa vybudovanie nového krematória v Bratislave, úrad uvádza, že vytvorenie ďalšieho krematória je časovo i finančne náročné a úrad nemá vedomosť o výstavbe ďalšieho krematória. Avšak na rozdiel od cintorína úrad nespochybňuje možnosť zriadenia krematória aj súkromnou osobou, podnikateľom.

(57)	Mesto Bratislava nesprávne uvádza, že krematóriá v Žiline, Nových Zámkoch, Leviciach sú náhradou za krematórium v Bratislave. V rozhodnutí č. 2008/DZ/2/1/052 zo dňa 30.06.2008 úrad preukázal, že krematórium v Bratislave má spádovú oblasť cca 40 km a preto súkromné krematória v Žiline, Nových Zámkoch, Leviciach neovplyvňujú súťažné prostredie v Bratislave a blízkom okolí. Z pohľadu podnikateľov podnikajúcich v oblasti pohrebných služieb je ekonomicky neopodstatnené budovať takéto zariadenie, ak je možné kapacitne ho využívať aj inými podnikateľmi a zároveň na strane vlastníka tohto zariadenia neexistujú objektívne prekážky, ktoré by znemožňovali takéto využívanie tretími stranami. 

(58)	Účastník konania ďalej namietal, že „...pohrebný obrad môže prebiehať v iných vhodných (prenajatých či vlastných) priestoroch, ktoré si zvolí samotné pohrebníctvo.“ Je pravdou, že pohrebný obrad môže prebiehať aj v priestoroch, ktoré nie sú súčasťou krematória alebo cintorína. Avšak vhodnosť vybudovania náhradného domu smútku, v prípade ak takéto zariadenie je už vybudované priamo na cintoríne alebo v krematóriu je diskutabilné. Z  informácií dostupných úradu vyplýva, že v prípade, ak sa pozostalí rozhodnú pochovať zosnulého s pohrebným obradom na cintoríne v  Bratislave, pohrebný obrad sa uskutoční na tom cintoríne, na ktorom je zosnulý pochovaný. V prípade, ak sa pozostalí rozhodnú pre kremáciu zosnulého s pohrebným obradom v krematóriu v Bratislave, pohrebný obrad sa uskutoční v obradnej sieni tohto krematória. Z uvedeného je zrejmé, že pozostalí tak v prípade pochovania zosnulého na cintoríne, ako aj pri kremácii zosnulého, nehľadajú alternatívne možnosti, kde by sa mohol pohrebný obrad uskutočniť. Vhodnou alternatívou k vybudovanému domu smútku nie je budovanie ďalšieho domu smútku mimo územia cintorína alebo krematória. 

(59)	V krematóriu v Žiline, Nových Zámkoch, Leviciach majú buď priamo v krematóriu domy smútku a pohrebný obrad prebieha priamo tam, alebo domy smútku ešte nie sú vybudované v krematóriu a v týchto prípadoch potom zabezpečujú pohrebný obrad na alternatívnych miestach. V Bratislave a spádovej oblasti do 40 km, takéto alternatívne miesta ani neexistujú, pričom pozostalí automaticky využívajú, resp. majú záujem využívať existujúci dom smútku v krematóriu.
(60)	I keď nejde o zneužitie dominantného postavenia, ale o porušenie ustanovení o ochrane hospodárskej súťaže orgánom územnej samosprávy, svojou podstatou je situácia týkajúca sa možnosti vybudovania domu smútku mimo územia cintorína alebo krematória podobná prípadu, ktorý riešil český súťažný orgán. Išlo o prípad, keď český súťažný orgán zhodnotil správanie ČSAD Liberec, ktorý znemožnil využívanie autobusovej stanice konkurentovi STUDENT AGENCY ako zneužitie dominantného postavenia, aj napriek tomu, že autobusy STUDENT AGENCY mali možnosť zastavovať v bezprostrednej blízkosti stanice, teda mali možnosť uskutočňovať príchody a odchody autobusov na inom mieste ako na stanici. Z toho rozhodnutia vyplýva, že možnosť zastavovať v bezprostrednej blízkosti stanice sa  nedalo považovať za rovnocennú alternatívu autobusovej stanice.

(61)	Naviac ostatné pohrebníctva, ktoré majú potenciálny záujem uskutočňovať pohrebné služby na cintoríne a v krematóriu nemajú potrebné živnostenské oprávnenie na prevádzkovanie pohrebiska a krematória. Z tohto dôvodu je pre nich zriadenie vlastného cintorína, resp. krematória za účelom ich prevádzkovania mimo rozsahu ich podnikateľskej činnosti. 

(62)	Podľa § 39 zákona orgány územnej samosprávy pri výkone samosprávy nesmú zjavnou podporou zvýhodňujúcou určitého podnikateľa alebo iným spôsobom obmedzovať súťaž.

(63)	Úrad v rámci správneho konania nezistil žiadne právne relevantné skutočnosti, ktoré by nasvedčovali tomu, že mesto Bratislava pri vypracovaní uznesenia                    č. 447/1996 nemohlo konať inak ako zakázať vykonávať dotknuté pohrebné služby v objektoch cintorínov a krematória v Bratislave iným pohrebníctvam ako Marianumu. 

(64)	Na základe vyššie uvedeného úrad dospel k záveru, že mesto Bratislava uznesením č. 447/1996 zvýhodnilo podnikateľa Marianum pred inými pohrebníctvami, ktoré obstarávajú pietne obrady pre objednávateľov pohrebov na cintorínoch a v krematóriu v Bratislave. 

D. Pokuta

(65)	Podľa § 38 ods. 3 zákona úrad za porušenie zákazu podľa § 39 zákona uloží orgánu štátnej správy, orgánu územnej samosprávy alebo orgánu záujmovej samosprávy pokutu do výšky 2 000 000 Sk. 

(66)	Podľa § 38 ods. 10 zákona úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku trvania porušovania ustanovení tohto zákona, porušovania ustanovení osobitného predpisu alebo porušovania podmienky, povinnosti alebo záväzku uloženého rozhodnutím úradu. Úrad pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy jeho povahu, skutočný dopad na trh a tam, kde je účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné skutočnosti, najmä opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušovania alebo neplnenia dohody obmedzujúcej súťaž v praxi.

(67)	Vychádzajúc z § 38 ods. 10 zákona úrad pri ukladaní pokuty posudzoval  závažnosť porušovania ustanovení zákona a dĺžku trvania porušovania ustanovení zákona. V rámci závažnosti porušovania sa berie do úvahy povaha porušenia, skutočný dopad na trh a tam, kde je to účelné veľkosť relevantného trhu. 

(68)	Podľa § 39 zákona môže dôjsť zo strany orgánu samosprávy k zvýhodneniu jedného podnikateľa oproti iným alebo môže dôjsť k obmedzeniu súťaže iným spôsobom. V prípade mesta Bratislava bol zvýhodnený podnikateľ Marianum oproti ostatným existujúcim aj potenciálnym podnikateľom. Marianum spravuje cintoríny a krematórium v Bratislave vlastnené mestom Bratislava, pričom uplatňovanie tohto uznesenia malo a má potenciál posilnenia pozície Marianumu na trhu pohrebných služieb v Bratislave na úkor konkurenčných pohrebníctiev.

(69)	Potencionálny záujem o vykonávanie dotknutých pohrebných služieb na cintorínoch a v krematóriu na území Bratislavy existuje, potvrdili to vo svojich listoch podnikatelia Pieta a Stríž, ktoré sú súčasťou spisového materiálu.

(70)	Mesto Bratislava vykonáva svoju pôsobnosť len v rámci územia mesta Bratislavy. K obmedzeniu súťaže teda došlo len na malom – lokálnom trhu, na trhu pohrebných služieb v meste Bratislava.

(71)	Napriek tomu, že uznesenie č. 447/1996 je účinné od 19.12.1996  k porušovaniu ustanovení zákona dochádza od účinnosti zákona č. 204/2004 Z. z. (od kedy úrad môže postihovať porušenia ustanovenia § 39 zákona v správnom konaní a za toto porušenie zákona uložiť pokutu), t.j. od 01.05.2004 po súčasnosť. Možno konštatovať, že posudzované konanie mesta Bratislava je trvacím správnym deliktom. Doba porušovania ustanovení zákona predstavuje obdobie približne 4 roky a 5 mesiacov. 

(72)	Mesto Bratislava uviedlo, že „Nakoľko toto uznesenie nemá ukladaciu, poverovaciu ani odporúčaciu časť, nevykonáva sa kontrola jeho plnenia, ale sa toto uznesenie iba eviduje v rámci evidencie všetkých uznesení mestského zastupiteľstva. Hlavné mesto uložilo uznesením mestského zastupiteľstva                         č. 447/1996 zo dňa 19.12.1996 povinnosť dodržiavať jeho obsah organizácii Marianum... Predpokladá sa, že v prípade, ak by nastali iné závažné okolnosti, bude o tejto skutočnosti informovať Marianum... hlavné mesto, resp. predloží správu mestskému zastupiteľstvu.... To znamená, že uznesenie mestského zastupiteľstva           č. 447/1996 z 19.12.1996 je pre organizáciu Marianum... záväzné a musí podľa neho postupovať“ (list mestského zastupiteľstva zaevidovaný úradom pod č. 963/2008 zo dňa 07.03.2008). Mesto Bratislava vo svojom liste č. 420/2008 doručenom úradu dňa 05.02.2008 uviedlo, že „dodržiavanie uznesenia č. 447/1996 zabezpečuje prostredníctvom Marianum.“

(73)	Podľa úradu toto uznesenie nebolo vynútiteľné, t.j. uznesenie nemá sankciu spôsobilú mať skutočný a odradzujúci účinok. Počas celej  účinnosti uznesenia          č. 447/1996, nedošlo zo strany mesta Bratislava k vynucovaniu plnenia tohto uznesenia, bolo na slobodnej vôli Marianumu, ako bude aplikovať uznesenie            č. 447/1996. Dôkazom toho je napr., že Marianum umožnilo pohrebníctvu Stríž poskytovať služby obradníka, organizátora obradu na cintorínoch vo Vrakuni, Podunajských Biskupiciach a v Komárove. Teda Marianum nie je a nebolo týmto uznesením striktne viazané a nebola obmedzená voľnosť rozhodovania Marianum, ktorému pohrebníctvu umožní vykonávať dotknuté pohrebné služby na území mesta Bratislava. Súťažné prostredie v oblasti pohrebných služieb v meste Bratislava malo potenciál byť obmedzené počas účinnosti predmetného uznesenia.

(74)	Mesto Bratislava namietalo (list zaevidovaný úradom pod č. 420/2008 zo dňa 05.02.2008) „V súčasnosti má mesto Bratislava zakotvené sankcie v článku IV. Zmluvy o nájme č. 08 83 1069 07 00 zo dňa 16.10.2007 nakoľko vlastníkom nehnuteľností – pozemkov a stavieb nie je Marianum.“

(75)	Ustanovenie čl. IV Zmluvy o nájme č. 08 83 1069 07 00 upravuje práva a povinnosti nájomcu a sankcie za nedodržiavanie ustanovení nájomnej zmluvy, pričom neobsahuje žiadne ustanovenia o tom, že iné pohrebníctva nemôžu vykonávať činnosti, na ktoré majú živnostenské oprávnenia v priestoroch cintorínov a krematória. 

(76)	Uznesenie priamo nevyvolalo narušenie súťaže, toto narušenie súťaže však bolo spôsobilé vyvolať. V praxi to znamená, že prijatie uznesenia je spôsobilé privodiť obmedzenie či deformáciu ekonomických výhod plynúcich z férovej súťaže (napr. prostredníctvom zníženia/vylúčenia konkurencieschopnosti niektorého súťažiteľa, či súťažiteľov alebo zníženie blahobytu spotrebiteľov). Uznesenie                    č. 447/1996 má spôsobilosť zamedziť iným pohrebníctvam vykonávať podnikateľskú činnosť, na ktorú majú živnostenské oprávnenie a vytvárať súťažné prostredie pri poskytovaní dotknutých pohrebných služieb. Teda uznesenie vytvára diskriminačné podmienky pre iných podnikateľov v oblasti poskytovania dotknutých pohrebných služieb. 

(77)	Podnikateľ Marianum bol, resp. je mestom zvýhodnený, pretože v dôsledku zásahu mesta mal vytorené podmienky na získanie súťažnej výhody a zákazníkov, o ktorých by inak musel bojovať prostredníctvom konkurenčných nástrojov. Prešetrovanie preukázalo, že predmetné uznesenie iba konštatuje faktický stav (vykonávaný v tom čase Marianumom) a neobsahovalo žiadne nástroje, ktorým by mesto Bratislava vynútilo jeho dodržiavanie podnikateľom Marianum.

(78)	Úrad nezistil žiadne ďalšie skutočnosti, ktoré by odôvodňovali zvýšenie alebo zníženie uloženej pokuty. 

(79)	Na základe uvedeného úrad uložil mestu Bratislava za porušovanie ustanovení zákona pokutu vo výške  10 000 Sk. 

(80)	Po zhodnotení vyššie uvedených skutočností úrad rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.

Poučenie:

Podľa § 34 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov proti tomuto rozhodnutiu možno podať na Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia, Drieňová 24, 826 03  Bratislava, rozklad do 15 dní odo dňa jeho doručenia. Podľa § 61 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov včas podaný rozklad má odkladný účinok. Toto rozhodnutie je preskúmateľné Krajským súdom v Bratislave podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku po vyčerpaní riadnych opravných prostriedkov.

	Ing. Emília Babiaková
	riaditeľka odboru
	zneužívania dominantného postavenia

Rozhodnutie sa doručí:
Hlavné mesto SR Bratislava
Ing. Andrej Ďurkovský
primátor
Primaciálne nám. 1
814 99 Bratislava