PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

  ROZHODNUTIE

Číslo:	2012/ZK/R/2/005	Bratislava 27. januára.2012	

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v  Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady 
č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, v konaní č. 0020/OZ/2005, na základe rozkladu podaného podnikateľom Slovak Telekom, a.s., Karadžičova 10, 825 13 Bratislava, IČO 35 763 469, v spojení s rozsudkom Krajského súdu v Bratislave č. 4S 108/2009-485 zo dňa 03.12.2010, potvrdeným rozsudkom Najvyššieho súdu Slovenskej republiky č. 4Sžhpu/1/2011 zo dňa 28.06.2011

mení

podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia č. 2008/DZ/2/1/066 zo dňa 14.08.2008 takto: 
podľa § 32 ods. 2 písm. g) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov správne konanie č. 0020/OZ/2005, začaté dňa 28. 02. 2005 z vlastného podnetu vo veci možného zneužívania dominantného postavenia podnikateľom Slovak Telekom, a.s., Karadžičova 10, 825 13 Bratislava, spočívajúceho v neposkytovaní prístupu k sústave miestnych vedení, ako k unikátnemu zariadeniu v čase od 01.08.2002 do 12.08.2005 zastavuje, pretože úrad v konaní nepreukázal, že účastník konania porušil ustanovenia tohto zákona. 

Odôvodnenie:

(1)	Protimonopolný úrad  Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“), vydal v správnom konaní č. 0020/OZ/2005 dňa 14.08.2008 rozhodnutie č. 2008/DZ/2/1/066, ktorým rozhodol, že:

1. konanie spoločnosti Slovak Telekom, a.s., Karadžičova 10, 825 13 Bratislava, IČO: 35 763 469 (ďalej len „ST, a.s.“), spočívajúce v neposkytovaní prístupu k sústave miestnych vedení, ako k unikátnemu zariadeniu v čase od 01.08.2002 do 12.08.2005 je zneužitím dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov  (ďalej len „zákon“) na relevantnom trhu prístupu k miestnym vedeniam a je podľa § 8 ods. 6 tohto zákona zakázané.

2. na  základe § 38 ods. 1 zákona ukladá spoločnosti ST, a.s. peňažnú pokutu vo výške 885 000 000,- Sk (29 376 618 eur), slovom osemstoosemdesiatpäť miliónov korún, ktorú je povinný uhradiť v lehote 30 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia Protimonopolnému úradu Slovenskej republiky na účet 7000060793/8180 KS 1118 VS 200821066 vedený v Štátnej pokladnici.

(2)	Proti tomuto rozhodnutiu podal účastník konania rozklad (list ev. pod č. 3656/2008 zo dňa 02.09.2008). Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v Bratislave (ďalej len „Rada úradu“), ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona vydala dňa 15.05.2009 rozhodnutie č. 2009/DZ/R/2/026, ktorým rozklad účastníka konania zamietla a rozhodnutie úradu potvrdila. 

(3)	Voči uvedeným rozhodnutiam podal účastník konania žalobu na Krajský súd v Bratislave, ktorý rozsudkom č. 4S 108/2009-485 zo dňa 03.12.2010 (ďalej len „rozsudok KS BA“) rozhodnutie Rady úradu zrušil podľa § 250j ods. 2 písm. a), b), d) zákona č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok (ďalej len „OSP“) a vec vrátil na ďalšie konanie. Rozsudok KS BA bol potvrdený rozsudkom Najvyššieho súdu Slovenskej republiky č. 4Sžhpu/1/2011 zo dňa 28.06.2011 (ďalej len „rozsudok NS SR“). Rozsudok NS SR nadobudol právoplatnosť 04.10.2011.
(4)	Na základe uvedeného vo veci ďalej koná Rada úradu. Dňa 21.12.2011 Rada úradu zaslala účastníkovi konania výzvu pred vydaním rozhodnutia podľa § 33 zákona (list ev. pod č. 5132/PMÚ SR/2011). K uvedenému listu sa účastník konania vyjadril listom č. 162/2012, doručeným dňa 19.01.2012, kde uviedol, že sa s predbežným záverom Rady úradu stotožňuje. 
(5)	Podľa § 250ja ods. 4 OSP je správny orgán povinný rešpektovať právny názor odvolacieho súdu. Na základe oboznámenia sa so závermi oboch súdov a po oboznámení sa so spisovým materiálom Rada úradu dospela k záveru, že úrad nepreukázal, že účastník konania porušil ustanovenia zákona a správne konanie je potrebné zastaviť, a to z nasledovných dôvodov.
I.	Skutkový stav a zistenia úradu v konaní 
(6)	Úrad v predmetnom správnom konaní posudzoval konanie ST, a.s., spočívajúce v neposkytovaní prístupu k miestnym vedeniam v období od 01.08.2002 do 12.08.2005 a dospel k nasledovným záverom:

(7)	Pod pojmom miestne vedenie  (tiež účastnícka prípojka, posledná míľa, ULL, miestne vedenie, účastnícke vedenie) sa rozumie fyzické dvojžilové kovové vedenie v pevnej telefónnej sieti, ktoré spája konečný bod siete v priestoroch účastníka s hlavným rozvádzačom alebo s ekvivalentným zariadením.

(8)	Pevná verejná telekomunikačná sieť s miestnym vedením je unikátnym zariadením. Uvedenú skutočnosť potvrdil aj Najvyšší súd SR v rozhodnutí 4 Sž 23/03. Podľa záverov úradu ST, a.s. ako vlastník sústavy miestnych vedení ovládal v posudzovanom období prístup k tomuto unikátnemu zariadeniu a na tomto relevantnom trhu nemal konkurenta.

(9)	Ako vyplýva zo zistení úradu, miestne vedenia sú súčasťou takmer všetkých služieb poskytovaných prostredníctvom pevnej verejnej telekomunikačnej siete (PVTS). Prístup k miestnym vedeniam je pre podnikateľov, ktorí majú záujem konkurovať ST, a.s., esenciálnou podmienkou na to, aby mohli pôsobiť na maloobchodných trhoch v poskytovaní elektronických komunikačných služieb koncovým zákazníkom, a to na celom území SR. Prístup k miestnym vedeniam umožňuje podnikateľom súťažiť v ponuke vysokorýchlostných služieb dátového prenosu určených pre nepretržitý prístup k Internetu a v oblasti multimediálnych aplikácií založených na technológii DSL (digitálnej účastníckej prípojky), ako aj hlasových služieb – poskytovanie verejnej telefónnej služby (miestne volania, medzimestské volania, medzinárodné volania). Tento záver potvrdil aj Telekomunikačný úrad SR (ďalej len „TÚ SR“), ktorý v Analýze veľkoobchodného trhu č. 4 uviedol cit: „Zabezpečenie prístupu do verejnej telefónnej siete je nevyhnutnosťou pre podniky pri poskytovaní elektronických komunikačných služieb (prenos hlasu, dát, internet). Jedinou možnosťou zabezpečenia prístupu do tejto siete je prístup prostredníctvom účastníckeho vedenia.“  Preto bolo podľa úradu z hľadiska ochrany súťaže dôležité, aby dominant umožnil prístup pre konkurentov.
(10)	Konkrétna ponuka služieb operátorov prostredníctvom miestnych vedení  môže byť rozmanitá v závislosti na požiadavkách ich zákazníkov, môže ísť najmä o služby úzkopásmového maloobchodného prístupu zahŕňajúce ISDN prístup, úzkopásmové maloobchodné volacie služby, úzkopásmový maloobchodný dial-up prístup do Internetu, veľkoobchodné širokopásmové telekomunikačné služby, maloobchodné širokopásmové telekomunikačné služby s vlastnými službami a bez prístupu do Internetu, širokopásmový prístup do Internetu, veľkoobchodné širokopásmové telekomunikačné služby, Internetové portálové aktivity a ďalšie.

(11)	Prístup k miestnym vedeniam umožní alternatívnemu operátorovi vytvoriť si z jeho pohľadu najvhodnejšie ponuky pre svojich zákazníkov, keďže mu umožní od počiatku vplývať na výšku nákladov poskytovaných služieb a vytvára mu  priestor na ich stláčanie a následne na poskytovanie služieb za konkurenčné ceny, z čoho bude v konečnom dôsledku benefitovať spotrebiteľ.

(12)	Úrad konštatoval, že počas neposkytovania prístupu k miestnym vedeniam boli konkurenti ST, a.s. pri poskytovaní svojich služieb v plnom rozsahu závislí od ST, a.s. Jediným spôsobom, ako mohli na trhu pôsobiť, bol nákup veľkoobchodných služieb, ktorých základom boli miestne vedenia, avšak už s nasadenou technológiou (napr. prípad ADSL, rozhodnutie úradu č. 2003/DZ/2/1/098 zo dňa 30.05.2003, potvrdené rozhodnutím Rady úradu č. 2004/DZ/R/2/008 zo dňa 09.01.2004, potvrdené NS SR)  zvolenou ST, a.s. od ST, a.s. a ich následný predaj vo vlastnom mene svojim zákazníkom. Pri maloobchodnom predaji takýchto služieb bol priestor pre súťaž obmedzený len na zdokonalenie už kúpenej veľkoobchodnej služby a na marketing. Technické charakteristiky služby mohli alternatívni operátori ovplyvniť len minimálne a uvedenie akýchkoľvek nových služieb na trh bolo z časového aj technického hľadiska plne závislé od ST, a.s. Alternatívnym operátorom bolo tak znemožnené samostatne vyvíjať, uvádzať na trh a poskytovať nové služby, plne konkurujúce službám poskytovaným ST, a.s.. ST, a.s. tým, že si k miestnym vedeniam sám a len pre seba zabezpečil výhradný prístup, uzatvoril viacero potenciálnych trhov, ktoré mohli vzniknúť.  

(13)	 Úrad v konaní zistil, že záujem alternatívnych operátorov o prístup k miestnym vedeniam existoval a bol prejavovaný rôznymi formami, pričom ST, a.s. si toho bol vedomý. Mnohé z dokumentov, ktoré úrad v konaní zaobstaral, alternatívni operátori adresovali ST, a.s., resp. ide o vzájomnú komunikáciu medzi ST, a.s., alternatívnymi operátormi, TÚ SR a úradom, prípadne ide o zápisnicu z fór, kde bol ST, a.s. prítomný. Záujem alternatívnych operátorov o prístup k miestnym vedeniam bol tiež dlhodobo medializovaný v súvislosti s novelizáciou zákona č. 195/2000 Z.z. o telekomunikáciách. 
(14)	Vzhľadom na záujem alternatívnych operátorov o prístup k miestnym vedeniam úrad v konaní zisťoval, či alternatívni operátori podali aj formalizované žiadosti o prístup priamo na ST, a.s.. Zo spisového materiálu vyplynulo, že  za daných okolností ani nebolo účelné formálne sa so žiadosťou o prístup obrátiť na ST, a.s., keďže jeho postoj bol jasný a nemenný, preukazuje napr. list aj Slovanet, a.s., Záhradnícka 151, 821 08 Bratislava č. 16.02.2009 cit.: „Vzhľadom na verejne deklarované stanovisko ST, a.s, že nemá vo svojej ponuke službu, ktorá by umožňovala ISP prístup k miestnym vedeniam, nemalo zmysel z našej strany písomne vyzývať na poskytnutie prístupu k miestnym vedeniam. Taktiež prebiehali nespočetné komunikácie na túto tému a to najmä na fóre API, kde bol ST, a.s. v danom čase jej riadnym členom.“ Postoj ST, a.s. neposkytovať prístup k miestnym vedeniam bol zrejmý, jasný a alternatívni operátori ho zhodne vnímali ako nemenný. Vypracovanie žiadosti o prístup je spojené s transakčnými nákladmi a vzhľadom na postoj ST, a.s. by bolo zo strany ktoréhokoľvek podnikateľa neracionálne, aby takúto žiadosť vypracoval.

(15)	Úrad v rozhodnutí konštatoval, že ak je po určitej službe dopyt, je v ekonomickom záujme podnikateľa, ktorý ju poskytuje, umiestniť ju na trh a profitovať z jej predaja. Pokiaľ dôjde k situácii, že dopyt po určitej službe napriek voľnej kapacite uspokojený nebol, treba zistiť, či ekonomickým motívom takéhoto správania sa nie je snaha o vylúčenie konkurentov z trhu s následkom obmedzenia súťaže. Ak totiž určitý podnikateľ pôsobí na vertikálne prepojených trhoch a služba, ktorú poskytuje na vrchnom trhu je nevyhnutná pre vstup a pôsobenie na nadväzujúcich trhoch, potom predaj takejto služby umožňuje zvýšenie konkurencie na nadväzujúcich trhoch. Ekonomickým motívom podnikateľa vlastniaceho nevyhnutný vstup môže byť zabránenie vstupu konkurencie na nadväzujúce trhy a profitovanie zo silného postavenia na tomto trhu, pretože zisk z predaja služby na vrchnom trhu by bol nižší, ako zisk z predaja služieb na spodnom trhu, v oblasti ktorých má dominant mimoriadne silnú pozíciu aj vďaka neposkytovaniu danej služby. Správanie dominanta, ktorý disponuje voľnou kapacitou, ktorú môže prenajať a profitovať z toho, sa môže zdať ekonomicky nelogické, ak však dôvodom takéhoto „obetovania príjmov“ je vytláčanie konkurentov a predĺženie obdobia, počas ktorého môže dominant inkasovať monopolnú rentu, potom to má z ekonomického pohľadu logiku. Takéto správanie je v rozpore s pravidlami hospodárskej súťaže a je zakázané.  

(16)	Úrad v konaní zistil, že voľná kapacita miestnych vedení, ktorá mohla byť využitá konkurentmi  ST, a.s. v posudzovanom čase existovala a ST, a.s. z toho mohol profitovať, čo bolo verejne známe a potvrdzuje to napr. aj vyjadrenie predsedu ATO pre Profit (31.01.2003) cit: Voľná kapacita týchto vedení leží dnes prakticky ladom a ST z nej nemajú žiaden úžitok...“

(17)	Z úradom získaných dôkazov nevyplynulo, že by ST, a.s. na neposkytovanie miestnych vedení mal iný ekonomický motív než prospech z obmedzenia súťaže. Jediný dôvod, ktorý opakovane v konaní uvádzal, bol, že nebude alebo nemôže poskytovať prístup k miestnym  vedeniam, pokiaľ mu takúto povinnosť neuloží TÚ SR. Úrad v konaní oslovil TÚ SR, ktorý sa v liste ev. pod č. 4902/2008, doručený 10.11.2009 jednoznačne vyjadril, že cit:
„V období od 01.08.2002 do 12.08.2005 neexistovali žiadne prekážky, ktoré by bránili spoločnosti Slovak Telekom, a.s. poskytovať prístup na základe všeobecného povolenia podľa § 12 ods. 1 zákona (pozn. ZoEK), napriek tomu, že táto povinnosť na veľkoobchodnom trhu spoločnosti Slovak Telekom, a.s. nebola uložená.“
(18)	Podnikateľ v dominantnom postavení na rozdiel od iných podnikateľov, ktorí takéto postavenie nemajú, má špeciálnu zodpovednosť, aby jeho správanie nenarušilo súťaž. Táto povinnosť je obzvlášť dôležitá, ak je správanie dominantnej spoločnosti spôsobilé ovplyvniť súťaž na jednom alebo viacerých previazaných resp. susediacich trhoch, ako je tomu aj v tomto prípade. 
(19)	Komisia a aj súdy spoločenstva vo svojej rozhodovacej praxi počnúc rozsudkom vo veci Oscar Bronner aplikujú princíp, že pokiaľ dominant odmietne prístup k svojmu zariadeniu, technológii či sieti, takéto konanie sa považuje za porušenie čl. 102 ZFEÚ (predtým čl. 82 ZES), ak sú splnené tieto podmienky:
1.	odmietnutie prístupu bráni súťaži na trhu, kde pôsobia záujemcovia;
2.	prístup je nevyhnutný pre pôsobenie záujemcov na trhu;
3.	prístup je odmietnutý bez akéhokoľvek objektívneho zdôvodnenia.
(20)	Rovnako možno uviesť aj rozhodnutie vo veci Airport of Frankfurt, kde je uvedené, že podnik, ktorého dominantné postavenie mu umožňuje kontrolovať prístup k tomu istému alebo inému trhu, zneužije svoje postavenie, ak bezdôvodne odmieta iným firmám prístup na trh.
(21)	Úrad v konaní považoval podmienky stanovené rozsudkom vo veci Oscar Bronner za splnené. Podľa úradu odmietnutie prístupu k miestnym vedeniam bránilo súťaži na trhu, sprístupnenie miestnych vedení bolo nevyhnutné pre pôsobenie záujemcov na trhu, a nebol zistený žiaden objektívny dôvod takéhoto odmietnutia. Úrad preto dospel k záveru, že ide o zneužitie dominantného postavenia. 
(22)	Vo vzťahu k právnej kvalifikácii konania úrad uzavrel, že vzhľadom na konkrétne okolnosti tohto prípadu konanie ST, a.s. nebolo možné subsumovať pod žiadnu zo skutkových podstát demonštratívne uvedených v § 8 ods. 2 zákona, resp. § 8 ods. 5 zákona. Úrad preto na konanie ST, a.s. aplikoval generálnu klauzulu, keďže podľa § 8 ods. 6 zákona je zakázané akékoľvek zneužitie dominantného postavenia. Za porušenie zákona uložil úrad ST, a.s. pokutu.  

II.	Preskúmanie rozhodnutia úradu KS BA a NS SR

(23)	Na základe žaloby podanej ST, a.s. rozhodnutia úradu preskúmaval KS BA. KS BA rozhodol tak, že rozhodnutie Rady úradu zrušuje podľa § 250j ods. 2 písm. a), b), d) OSP a vec vracia žalovanému na ďalšie konanie. Proti rozsudku KS BA podal úrad odvolanie na NS SR, NS SR rozsudok KS BA potvrdil. Vzhľadom na to, že NS SR rozsudok KS BA ako vecne správny potvrdil, Rada úradu v ďalšom texte uvádza závery KS BA ako relevantné pre ďalšie konanie, s korekciami uvedenými NS SR. KS BA zrušil rozhodnutie Rady úradu, z dôvodu nesprávneho právneho posúdenia veci a z dôvodu, že zistenie skutkového stavu veci, z ktorého vychádzalo správne rozhodnutie, je v rozpore s obsahom spisov a preskúmavané rozhodnutie je nepreskúmateľné. Konkrétne súd uviedol najmä tieto výhrady a pochybenia úradu:

(24)	Podľa KS BA nie je preukázané, že ST, a.s. skutočne prístup k miestnym vedeniam neposkytoval. Úrad pochybil v tom, že do spisu nezabezpečil Všeobecné podmienky služby a Tarifu služby, z ktorých by bolo zrejmé, že ST, a.s. prístup k miestnym vedeniam naozaj neposkytoval, cit: 

„Žalovaný sa podľa názoru súdu v danom prípade obmedzil len na poskytované tvrdenia, ktoré nepreveroval. Dôkazný prostriedok: Všeobecné podmienky služby a Tarifa služby, z ktorých by bol zrejmý okruh poskytovaných služieb žalobcom a teda či skutočne neposkytoval prístup k miestnym vedeniam, sa v spise nenachádza. Žalovaný sa v tomto smere opieral o informáciu poskytnutú Asociáciou poskytovateľov Internetu na Slovensku zo dňa 11.11.2004, ktorá vyjadruje jej subjektívny názor na vec bez náležitého preverenia tvrdených skutočností z objektívnych zdrojov.“ (str. 8 rozsudku KS BA)

„Tvrdenie spoločnosti Slovanet, a.s. o tom, že od 1.1.2002 žalobca nemal v ponuke možnosť pripojenia k miestnym sieťam nie je dôkazne doložené, žiadosť o pripojenie nepodala. Predmetné Všeobecné obchodné podmienky a Cenník služieb opätovne do spisu zabezpečený nebol.“(str. 9 rozsudku KS BA)

Podľa súdu cit: „Z uvedených  dokumentov mohlo byť jednoznačne preukázané poskytovanie služby prístupu k unikátnemu zariadeniu.“ (str. 11 rozsudku)

(25)	Hoci ani KS BA nemal Všeobecné podmienky služby a Tarifu služby a vychádzal z toho istého spisu ako úrad, dospel k záveru, že  cit.: „...žalobca rokoval v predmetnom období s prípadnými záujemcami o prístup k unikátnemu zariadeniu, (túto službu teda poskytoval), pričom títo ustúpili z rokovaní z dôvodov neakceptácie podmienok žalobcu.“ (str. 11 rozsudku)

Podľa súdu, teda žalobca prístup poskytoval, mohol však svojim konaním nastaviť neprimerané podmienky, čo však úrad neskúmal. 

(26)	Podľa KS BA v konaní nebolo na základe vykonaných dôkazov preukázané protiprávne konanie žalobcu. 

(27)	Zároveň KS BA spochybnil dôkazy zaobstarané úradom ako nepostačujúce s tým, že ide neurčité, dôkazne nedoložené, časovo neohraničené vyjadrenia tretích osôb, organizácií, analýzy a články.  

(28)	Ďalej podľa KS BA úrad pochybil pri právnej kvalifikácii konania ST, a.s.. Podľa názoru súdu úrad popísal protiprávne konanie, ktorého sa mal žalobca dopustiť, v zhode s definíciou v § 8 ods. 5 zákona. Vzhľadom na to, že charakteristika tohto konania je konkrétne definovaná v príslušnom ustanovení, bolo povinnosťou žalovaného rozhodovať na základe tohto ustanovenia s prihliadnutím na všetky okolnosti v ňom uvedené. Podľa názoru súdu úrad pochybil, keď neskúmal súčasné splnenie podmienok § 8 ods. 5 písm. a) až c) zákona (podmienky, ktoré musia byť splnené a skúmajú sa vo vzťahu ku konkrétnemu žiadateľovi o prístup a jeho žiadosti). 

(29)	NS SR vo svojom rozsudku uviedol, že KS BA bol nepresný vo svojom závere, že ST, a.s. uvedenú službu poskytoval, to však nič nemení na skutočnosti, že odmietnutie prístupu sa v rozhodnom období nepreukázalo, t.j. konkrétne odmietnutie žiadosti o individuálny prístup nebolo preukázané.

(30)	NS SR ďalej doplnil, že z výroku rozhodnutia, z jeho odôvodnenia, a ani zo spisu nie je zrejmé, akú konkrétnu povinnosť žalobca porušil tým, že neposkytoval služby, o ktoré mohol byť záujem, avšak konkrétna žiadosť podaná nebola. Podľa súdu úrad síce sankcionoval neposkytovanie prístupu k miestnym vedeniam, avšak bez uvedenia práve toho konkrétneho konania, ktorým mal žalobca zneužiť dominantné postavenie. Výrok rozhodnutia nespĺňa požiadavku jednoznačnosti, naviac je aj v rozpore s odôvodnením, kde sa niekde vyskytujú pojmy „neposkytovanie prístupu“ a niekde „odmietnutie prístupu“. 

(31)	Ďalej sa NS SR stotožnil so záverom KS BA, že konanie ST, a.s. je potrebné posúdiť podľa právneho predpisu špeciálne upravujúceho podmienky zneužitia dominantného postavenia vlastníka unikátneho zariadenia, vzhľadom na to, že ide o špeciálne ustanovenie vzťahujúce sa na špeciálne subjekty – vlastníka unikátneho zariadenia a žiadateľa o prístup. Ak existuje takáto skutková podstata, vytvorená priamo zákonom, úrad pri sankcionovaní nemôže použiť skutkovú podstatu vytvorenú na princípe generálnej klauzuly. Ak tak urobil, ide o zásadnú právnu vadu konania. 

III.	Záver Rady úradu

(32)	Na základe oboznámenia sa so závermi oboch súdov a po oboznámení sa so spisovým materiálom Rada úradu konštatuje, že v spisovom materiáli nie sú dôkazy jednoznačne preukazujúce, že ST, a.s. porušil ust. § 8 ods. 5 zákona tak, ako požaduje súd, t.j. že by odmietol konkrétnu žiadosť podnikateľa pri kumulatívnom splnení podmienok podľa § 8 ods. 5 zákona. Vzhľadom na všetky okolnosti prípadu takéto dôkazy ani nie je možné zaobstarať z dôvodov, ktoré sú obsiahnuté v spisovom materiáli a uvedené v bode 14 tohto rozhodnutia a možno ich zhrnúť tak, že alternatívni operátori v danom čase individuálne žiadosti o prístup k miestnym vedeniam na ST, a.s. nepodali, keďže zhodne vnímali jeho postoj vo vzťahu k prístupu k miestnym vedeniam, vynakladanie nákladov na spracovanie žiadosti by nebolo v danej situácii ekonomicky racionálne a svoj záujem o prístup prejavovali inými spôsobmi, ktoré boli ST, a.s. priamo adresované alebo známe zo spoločnej komunikácie a stretnutí.   

(33)	Dôkazy, ktoré podľa úradu svedčili o porušení zákona inou formou, nie sú podľa súdu dostačujúce. Vzhľadom na uvedené Rada úradu dospela k záveru, že úrad nepreukázal, že účastník konania porušil ustanovenia zákona a správne konanie je potrebné zastaviť.  
(34)	Vzhľadom na vyššie uvedené Rada úradu na svojom zasadnutí dňa 
27.01.2012 rozhodla tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia. 

Poučenie: 

	Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Krajský súd v Bratislave do dvoch mesiacov od jeho doručenia.  

			
	                                                             JUDr. Tibor Menyhart 
                                                   predseda Rady Protimonopolného úradu  SR

Rozhodnutie sa doručí:

1.	Slovak Telekom, a.s., Mgr. Ľuboslav Kohút, Karadžičova 10, 825 13 Bratislava 
2.	Protimonopolný úrad SR, odbor zneužívania dominantného postavenia Drieňová 24, 826 03 Bratislava.