PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo: 2006/KH/R/2/047	Bratislava  21. apríl 2006

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, na základe rozkladov podaných podnikateľmi AA taxi EURO, s.r.o., Vranovská 4, 851 02 Bratislava, Róbert Kučera – Dopravný záchranný systém Prima Taxi, Rustaveliho 16, 831 06 Bratislava, LADY TWO, s.r.o., Topoľčianska 12, 851 05 Bratislava 5 a Peter Fitoš – Dispečerské služby TAXI –TREND, Pri Šajbách 30, 831 06 Bratislava, podľa § 59 ods. 3 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov

zrušuje

rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru dohôd obmedzujúcich súťaž č. 2005/KH/1/1/134 zo dňa 22.12.2005 a vec vracia na nové prejednanie a rozhodnutie. 

Odôvodnenie:

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž  (ďalej len „úrad“), dňa 22. decembra 2005 v konaní začatom z vlastného podnetu rozhodol (rozhodnutie č. 2005/KH/1/1/134), že podnikatelia
1.	AA taxi EURO, s.r.o., Vranovská 4, 851 01 Bratislava 5 (ďalej len „AA taxi EURO, s.r.o.“),
2.	Róbert Kučera – Dopravný záchranný systém Prima taxi, Rustaveliho 16, 831 06 Bratislava (ďalej len „Róbert Kučera –Prima taxi“),
3.	LADY TWO, s.r.o. Topoľčianska 12, 851 05 Bratislava 5 (ďalej len „LADY TWO, s.r.o.),
4.	Lívia Csonková – QUEEN, Seberíniho 17, 821 03 Bratislava (ďalej len „Lívia Csonková – QUEEN“),
5.	Peter Fitoš – Dispečerské služby TAXI – TREND, Pri Šajbách 30, 831 06 Bratislava (ďalej len „Peter Fitoš –  Dispečerské služby TAXI TREND“),
6.	EXPRESS TAXI, s.r.o., Záborského 17, 831 03 Bratislava (ďalej len „EXPRESS TAXI, s.r.o.“),

uzavreli dohodu obmedzujúcu hospodársku súťaž podľa § 4 ods. 3 písm. a) zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“), ktorá je zakázaná. Predmetom dohody bolo zvýšenie základnej sadzby ceny za poskytovanie taxi služby z 20,- Sk na 40,- Sk. Úrad uložil každému z vyššie menovaných podnikateľov za porušenie zákazu uzatvárania takýchto dohôd pokutu.

	Voči tomuto rozhodnutiu podali podnikatelia AA taxi EURO, s. r.o., Róbert Kučera – Prima Taxi, LADY TWO, s. r.o. a Peter Fitoš – Dispečerské služby TAXI –TREND v zákonom stanovenej lehote rozklady, predmetom ktorých boli nasledovné námietky:

Rozklad podnikateľa Peter Fitoš – Dispečerské služby TAXI – TREND

1. 	Podnikateľ namietal preukazovanie dohody informáciami uverejnenými v printových i elektronických médiách, predmetom ktorých bolo vyhlásenie jedného z účastníkov konania – Róberta Kučeru, že niektoré taxislužby plánujú od 10.11.2004 zvýšiť nástupné z 20,- Sk na 40,- Sk pre rastúce prevádzkové náklady. Účastník konania namieta neprípustnosť týchto dôkazov, keďže Róbert Kučera sa vo svojom vyjadrení pred vydaním rozhodnutia od uverejnených informácií dištancoval a poprel, že by komukoľvek poskytol informácie takéhoto znenia a keďže agentúra SITA na žiadosť úradu odpovedala, že obsah predmetnej správy nebol nikým osobitne autorizovaný a ani prepis rozhovoru s účastníkom konania – Róbertom Kučerom nemá k dispozícii, vzhľadom na to, že zrejme nebol vyhotovovaný.

	„....No fakt, že si tieto nepotvrdené informácie aj napriek jasným vyjadreniam tak tlačovej agentúry, ktorá ich vydala ako i samotného účastníka konania úrad osvojil a použil ich ako dôkazy, nasvedčuje nesprávnemu postupu úradu, ktorého povinnosťou je pri rozhodovaní vychádzať zo spoľahlivo zisteného stavu veci, tak ako mu to ukladá ustanovenie § 3 ods. 4 zákona č. 71/1967 Zb. v znení neskorších predpisov (Správny poriadok) a taktiež zistiť presne a úplne skutočný stav veci a za tým účelom si obstarať potrebné podklady pre rozhodnutie v zmysle § 32 ods. 1 toho istého zákona. Informácie uverejnené v médiách nemajú bez ich výslovnej autorizácie ich pôvodcom výpovednú hodnotu, a preto zastávame jednoznačný právny názor, že PMÚ SR ich nemal v žiadnom prípade považovať za dokázané a opierať sa o ne vo svojom rozhodnutí“.

Podnikateľ tiež namieta použitie vyjadrenia ďalšieho účastníka konania (p. Lívia Csonková – QUEEN) ako potvrdenie predmetnej dohody, keďže toto vyjadrenie je len všeobecné. Jednak nie je bližšie špecifikované, medzi ktorými majiteľmi taxislužieb mala byť dohoda uzavretá a jednak všetci ostatní účastníci konania vylúčili, že by niekedy boli stranami akejkoľvek dohody medzi podnikateľmi v oblasti taxislužieb tak, ako ju označil úrad.

„Úrad sa tiež vo svojom rozhodnutí opieral o informáciu od „od zákazníka jedného z predmetných poskytovateľov taxislužby, ktorý mu oznámil zmenu sadzieb od 10.11.2004 na základe dohody taxislužieb s možnosťou zrušenia zmluvy o poskytovaní osobnej taxislužby. ...Vôbec sa v rámci tejto informácie Protimonopolný úrad Slovenskej republiky nevysporiadal s tým, že zákazník nie je nijako identifikovaný a preto nie je overiteľný obsah jeho výpovede, rovnako ako vo výpovedi tiež chýba zásadný identifikačný údaj o prepravcovi, ktorý mal údajne o dohode informovať.“

Účastník konania tiež namieta poukázanie úradu na skutočnosť, že úradom menovaní účastníci konania informácie uverejnené v médiách nedementovali, nakoľko podľa jeho vyjadrenia je právom a nie povinnosťou reagovať na informácie v médiách.
	
	Účastník konania tiež tvrdí, že spôsob, akým úrad vymedzil uzavretie dohody (t.j., že k nej došlo v období od 1.11.2004 do 9.11.2004 v Bratislave na stretnutí zástupcov viacerých taxislužieb), dokazuje dôkaznú núdzu úradu (úrad nevie preukázať, či k nej došlo a ak áno, k akému konkrétnemu dňu) a tiež namieta, že samotné kolegiálne stretnutie prevádzkovateľov taxislužieb, nie je dôkazom takejto dohody.

	Na základe uvedeného účastník konania tvrdí, že použité dôkazy majú len zanedbateľnú preukaznú hodnotu a nemožno z nich vyvodiť záver, ku ktorému dospel úrad.

2.	Účastník sa tiež vyjadril, že taxislužby na relevantnom trhu v Bratislave dlhodobo používajú rôzne tarify: prístavné, nástupné, objednávka cez telefón, jazda v meste, čakanie..., pričom sú rozdiely v spôsobe a rozsahu ich používania. Tiež sa používajú tzv. tarifné pásma súvisiace so vzdialenosťou zákazníka od miesta stanovišťa, ku ktorým sú potom priradené rôzne ceny nástupného (prístavného) – spravidla od 20,- Sk do 100,- SK, pričom o nich rozhodujú jednotlivé taxislužby samostatne. 

4.	Účastník tiež namieta vyjadrenie úradu, že nástupné neodráža zvýšenie vstupných nákladov, nakoľko v nástupnom sú započítané i náklady na dôjdenie za zákazníkom, ceny za prenájom stanovíšť atď. 

5.	 Účastník konania namieta, že na zmeny taríf sú naviazané ďalšie zmeny, ktoré si vyžadujú čas na realizáciu (ako informovanie zákazníkov, úprava taxametrov), preto nie je reálne, že by účastníci uzavreli dohodu v čase od 1.11. do 09.11.2004. V tejto súvislosti treba vziať do úvahy podklady od niektorých účastníkov preukazujúce rozhodnutia o zmene nástupného predchádzajúce samotnej zmene s dostatočným časovým predstihom. Už s ohľadom na reálne náklady potom niektoré taxislužby prirodzene nasledovali správanie iného podnikateľa.

6. 	V konečnom dôsledku nemohlo dôjsť k zjednoteniu konečných cien, vzhľadom na rozdielnosť faktorov ovplyvňujúcich túto cenu. Takáto dohoda by totiž nebola vôbec efektívna.

 „Záverom uvádzame, že konanie účastníkov konania spočívajúce v prirodzenom nasledovaní správania iného podnikateľa nemalo ani nemohlo mať v skutočnosti zmerateľný negatívny vplyv na konečného spotrebiteľa nielen vzhľadom na veľkú rozmanitosť taríf a cien všetkých taxislužieb na trhu, ale i vzhľadom na to, že v konkurenčnom prostredí fungovalo ďalších takmer 25 taxislužieb ako možná alternatíva pre spotrebiteľa.“

Rozklad podnikateľa RÓBERT KUČERA – Prima Taxi

1.	Účastník konania namietal, že úrad neprihliadol na dôkazy Róberta Kučeru, ktoré predložil úradu počas konania, ako aj na námietky uvedené v jeho vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia.

„Vo svojich vyjadreniach som popieral akékoľvek konanie, ako aj uzavretie dohody, ktoré by malo za následok zvýšenie sadzby nástupného z 20,- Sk na 40,- Sk. Svoje tvrdenie som podložil jednak vyhlásením, ako aj cenníkom služieb, v ktorom som uviedol, že cena, za ktorú poskytuje dopravné služby v oblasti taxislužieb spoločnosť Róbert Kučera – Dopravný záchranný systém Prima – Taxi, pozostáva z príjazdného, ktorého výška sa líši podľa pásma príjazdu, pričom toto pásmo je u každého prevádzkovateľa taxislužby rôzne (v mojom prípade 20,- Sk, 40,- Sk, 60,- Sk a 90,- Sk), sadzby kilometrovného (ktoré je v mojom prípade v I. pásme 26,00,- Sk, v II. pásme je 12,19,- Sk, v III. pásme 0,- Sk) a sadzby za čakanie (v I., II. pásme 300,- Sk/hod, resp. 5,- Sk/min, a III. pásme je 0,- Sk). Tieto sadzby mám odo dňa začatia prevádzkovania živnosti to jest od 30.10.2001 nezmenené. Ako dôkaz tohto svojho tvrdenia som doložil montážnym listom, vystaveným Ing. V. Boledovičom, ktorý preukazuje dátum úprav taxametrov. Pokiaľ by tvrdenie úradu o zvýšení sadzby nástupného z 20,- Sk na 40,- Sk u dopravcu Róbert Kučera – Dopravný záchranný systém Prima – Taxi bolo pravdivé, muselo by sa toto zvýšenie premietnuť aj v úprave taxametrov.“  

Podnikateľ tiež namieta zdôvodnenie úradu k jeho cenám, t.j. že úrad má k dispozícii aktuálny cenník, kde je uvedená sadzba nástupného 40,-Sk, pričom uvádza, že túto sadzbu mal už pred 10.11.2004 a úrad nepreukázal, akú sadzbu uplatňoval účastník konania pred týmto dátumom.

Namieta tiež, že „...tabuľka, ktorú úrad požadoval od jednotlivých účastníkov vyplniť, neodrážala skutočné zloženie ceny prepravného. ...Neodrážala tvorbu ceny tak, ako ju úrad vo svojom právnom posúdení správne rozdelil na zložky : nástupné, kilometrovné a sadzba za čakanie. Jednotlivé zložky sa ďalej tak u Róberta Kučeru ako aj u ostatných prevádzkovateľov taxislužieb potom delia na sadzby podľa lokality na I., II., III., a atď. Na základe takto nepresnej tabuľky došlo k skresleniu údajom slúžiacich ako dôkaz, keď potom pri zisťovaní účastníkov konania úrad porovnal podnikateľov, ktorý uviedli vo svojich tabuľkách číslo 40,- Sk a týchto podnikateľov porovnaním s označením podnikateľov uvedených v printových médiách, subsumoval pod účastníkov dohody o úprave sadzieb nástupného.“

2. 	Účastník konania tiež namieta prípustnosť článkov uverejnených v médiách a tiež nedementovanie týchto informácií zo strany účastníkov konania ako dôkazov existencie dohody. Účastník konania tvrdí, že jeho vyhlásenia pre agentúru SITA boli skreslené a že úrad si mal vyžiadať konkrétne znenie tohto vyhlásenia a nie, či bolo dementované. Tiež namieta z tých istých dôvodov ako sú uvedené v predchádzajúcom rozklade, potvrdenie dohody zo strany podnikateľa Lívia Csonková – QUEEN. 

Pokiaľ ide o samotnú dohodu, účastník konania namieta, že úrad mal presne zistiť, kedy došlo k jej uzavretiu, kto bol jej účastníkom, či spočívala v určení cien tovarov, ktoré je zakázané. Úradom použité dôkazy sú pre takýto záver podľa neho nepostačujúce.

3.	Namieta tiež tvrdenie úradu, že danou dohodou došlo k zvýšeniu ceny za tovar (o 20,- Sk), keďže nástupné je len jedna zložka finálnej ceny, nepredstavuje cenu za tovar v zmysle zákona o cenách. V tejto súvislosti tiež namieta posúdenie úradu, čo odráža zložka ceny nástupné (t.j. nesprávne je, že neodráža aj vstupné náklady). Konečná cena za použitie taxislužby obsahuje nástupné len ako jednu zložku ceny, čo znamená, že finálna cena nikdy nebude u všetkých prepravcov rovnaká. 

Rozklad podnikateľa LADY TWO, s.r.o.

1.	Podnikateľ namietal, že nie je účastníkom dohody, keďže ich štatutárny zástupca sa nezúčastnil žiadneho rokovania, ani nepodpísal žiaden podobný dokument a informácie, ktoré sa objavili v médiách, im neboli známe. 

	„Poukazujeme na to, že v priebehu konania nebola existencia dohody hodnoverne preukázaná, o čom svedčí aj samotné právne zhodnotenie, ktoré hovorí o stretnutí viacerých taxislužieb, pričom účastníkov presne nekonkretizuje ani spôsob, akým bola dohoda prijatá.“

2.	Podnikateľ síce zvýšil nástupné na 40,- Sk, ale nie ako účastník dohody a nie v čase od 1.11. – 9.11.2004. Išlo pritom o prirodzené nasledovanie správania iného podnikateľa, o čom informoval úrad listami zo dňa 14.2.2005 a 26.9.2005, spolu s  relevantnými podkladmi.

Rozklad podnikateľa AA TAXI, s.r.o.

1.	Podnikateľ namieta neexistenciu dohody obmedzujúcej súťaž. „Po nahliadnutí do spisov Protimonopolného úradu firma AA taxi EURO ako prvá upravila nástupné alebo prístavné, či základnú sadzbu zo všetkých taxislužieb uvedených v konaní. Presná definícia – ide o rozšírenie tarifného pásma so základnou sadzbou, alebo príjazdným, alebo nástupným vo výške 40,- Sk, tarifné pásmo so základnou sadzbou, nástupným, príjazdným vo výške 20,- Sk bolo preradené do tarifného pásma s výškou 40,- Sk“. Účastník konania pritom tvrdí, že o tejto zmene rozhodli konatelia spoločnosti ešte v októbri 2004 a oboznámili s týmto rozhodnutím svojich zmluvných taxikárov, ako aj odberateľov na začiatku novembra.

2.	„Je klamstvom, že AA taxi EURO všade zvýšila nástupné, alebo prístavné, či základnú sadzbu o 20,- Sk, a že sa musela prejaviť v celkovej cene, ako tvrdia úradníci Protimonopolného úradu. V našej AA taxi EURO, s.r.o. sme mali od založenia firmy základnú sadzbu, alebo nástupné, či príjazdné v niektorých pásmach vo výške 20,- Sk, 40,- Sk, 60,- Sk a 90,- Sk. Takže v určených pásmach so 60,- Sk a 90,- Sk máme také isté ceny nástupného a teda aj ceny celkové ako pred 10.11.2004, tak aj po 10.11.2004. V niektorých prípadoch sme tarifné pásmo s príjazdným 90,- Sk preradili do pásma so 40,- Sk.

3.	„Ešte dnes majú niektorí spolupracujúci taxikári v súlade so zákonom nastavené také isté ceny v taxametri spred dátumu 10.11.2004. Tieto môžu ako podnikatelia /SZČO/ používať pre svojich zákazníkoch, teda aj s 20,- Sk nástupným, príjazdným, či základnou sadzbou. AA taxi EURO nenútila žiadneho spolupracujúceho taxikára meniť sadzby v taxametri a zrušiť 20,- Sk nástupné, príjazdné v roku 2004.“

Podnikateľ namieta, že až od 21.09.2005 majú zmluvne dojednanú úpravu taxametrov na len tri sadzby nástupného – 40,- Sk, 60,-SK a 90,-Sk.

4.	Namieta tiež, že nie je prípustné ako dôkaz dohody použiť informáciu, že dotknutí prevádzkovatelia taxislužieb nedementovali informácie v médiách o zvyšovaní cien nástupného.

	Naviac v médiách, ani v ďalších dôkazoch použitých úradom, nie je obsiahnutý presný dátum zvyšovania cien a presné označenie taxislužieb, ktoré sa ho mali zúčastniť.

5.	Účastník konania namieta voči spôsobu, akým úrad definoval spôsob stanovovania cien za použitie taxislužby (t.j. že ide o cenu, ktorá sa skladá z troch zložiek – nástupné, taxa za odjazdený kilometer a sadzba za čakanie). Tiež uvádza, že nástupné nie je len paušálnym poplatkom, ktorý nezahŕňa vstupné náklady.

„Každá taxislužba má vlastné cenníky s presným počtom a presne uvedenými tarifnými pásmami s určenými výškami nástupného, alias základnej sadzby, alias príjazdného, rôzny počet sadzieb napr. pre jazdu v meste, mimo mesta, a hlavne na telefonickú objednávku, sadzba za čakanie, rôzne príplatky za konkrétne služby/ nemôže ju poskytovať každý voz / a postupujú presne podľa prepravného poriadku.“

„Ako ďalší chybný dôvod Protimonopolný úrad vo svojom rozhodnutí uvádza, že ani jeden z účastníkov konania v priebehu posledného roka nezvýšil tie zložky ceny, ktoré sú ovplyvňované vstupnými nákladmi.“

6.	Účastník konania namieta, že podstatou dohody obmedzujúcej súťaž je aj vytvorenie neprimeraného zisku, pričom tvrdí, že z danej dohody nemohol mať žiaden zisk.

Účastníci konania zároveň vo svojich rozkladoch žiadali zrušenie predmetného prvostupňového rozhodnutia, prípadne jeho zmenu tak, že nie sú účastníkmi predmetnej dohody.

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“) preskúmala rozkladom napadnuté rozhodnutie, ako aj konanie, ktoré mu predchádzalo v celom rozsahu tak, ako to vyplýva z § 59 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov a dospela k  nasledovným záverom.

1.	     Aplikácia právnych predpisov 

Keďže prvostupňový orgán v odôvodnení rozhodnutia zhodnotil, že k uzavretiu zakázanej dohody došlo na stretnutí zástupcov viacerých taxislužieb v období 01.11.2004 - 9.11.2004 a táto dohoda sa aplikovala aj v čase vydania rozhodnutia, postupoval v súlade so zásadou, že na  posudzovanie protiprávneho konania je potrebné aplikovať zákon účinný v čase, kedy k takémuto konaniu došlo. Na základe uvedeného správne aplikoval na posudzované konanie zákon v znení účinnom od 01.05.2004.

Procesne postupoval prvostupňový orgán podľa názoru Rady úradu správne, keď konal podľa zákona. 

Aplikácia právnych predpisov nebola ani predmetom námietok zo strany účastníkov konania.

2.	Relevantný trh

Rada úradu sa stotožňuje s vymedzením tovarového, ako aj priestorového relevantného trhu tak, ako ho vymedzil prvostupňový orgán.

Tovarovým relevantným trhom je trh poskytovania vnútroštátnej osobnej taxislužby, nakoľko sa v predmetnom správnom konaní jedná o podnikateľov, ktorých predmetom podnikania je i prevádzkovanie vnútroštátnej osobnej taxislužby a možné protiprávne konanie, ktoré je v tomto správnom konaní posudzované, sa týka dohody o cenách za poskytovanie tejto služby.

Ako priestorový relevantný trh bolo správne vymedzené územie mesta Bratislavy, keďže všetci účastníci konania prevádzkujú taxislužbu predovšetkým v rámci tohto územia.

3.	     Posúdenie praktiky

Rada úradu po preskúmaní prvostupňového rozhodnutia a súvisiaceho spisového materiálu, tiež v súvislosti s námietkami účastníkov konania, dospela k záveru, že výrok prvostupňového rozhodnutia nie je preskúmateľný, keďže nie je dostatočne zdôvodnený.

	Základnou a všeobecnou požiadavkou správneho rozhodnutia je, aby vychádzalo zo spoľahlivo zisteného skutkového stavu, ku ktorému správny orgán dospeje na základe podkladov a informácií, ktoré je povinný si za týmto účelom zaobstarať a následne s použitím správnej úvahy (zásada voľného hodnotenia dôkazov) vyhodnotiť.

 	V tomto prípade je pre riadne zistenie skutkového stavu nevyhnutné predovšetkým objasniť a popísať fungovanie relevantného trhu, ako aj pôsobenie jednotlivých účastníkov konania na ňom, najmä pokiaľ ide o cenotvorbu, ktorá sa uplatňuje v rámci jednotlivých taxislužieb.

Pokiaľ ide o objasnenie cenotvorby a následne aj možného predmetu dohody obmedzujúcej súťaž, Rada úradu predovšetkým konštatuje, že výrok prvostupňového rozhodnutia vypovedá o „dohode o základnej sadzbe ceny za poskytnutie taxislužby“, pričom v odôvodnení prvostupňového rozhodnutia je táto sadzba bližšie špecifikovaná ako tzv. nástupné.

V tejto súvislosti je potrebné podrobne objasniť spôsob tvorby konečnej ceny za použitie taxislužby – t.j. z čoho sa presne skladá, či taxislužby využívajú rôzne tarify v závislosti od rôznych faktorov, aké ďalšie zložky okrem vymenovaných v prvostupňovom rozhodnutí (nástupné, sadzba za odjazdený kilometer a sadzba za čakanie) sú zahrnuté v konečnej cene, ako sa jednotlivé zložky ceny líšia v závislosti od rôznych faktorov (miesto nástupu, jazda v meste a mimo mesta a pod.). 

Uvedené je potrebné  preveriť aj vzhľadom na námietky účastníkov konania, ktorí tvrdia, že spôsob popísania tvorby konečnej ceny v prvostupňovom rozhodnutí je zavádzajúci, keďže nezohľadňuje najmä existenciu rôznych tarifných pásem u jednotlivých taxislužieb a tiež neobsahuje všetky zložky, ktoré do ceny môžu byť zahrnuté. 

Účastníci konania tiež vzniesli námietky voči tvrdeniu prvostupňového orgánu, že nástupné je paušálnym poplatkom pri nástupe do vozidla za otváranie dverí a naloženie batožiny a že túto zložku ceny neovplyvňuje zvyšujúca sa cena vstupov. Práve naopak, účastníci konania v podaných rozkladoch tvrdia, že nástupné ako zložka ceny zahŕňa službu za viaceré činnosti (napr. aj dôjdenie na miesto objednávky, platbu za stanovište a pod.) a odráža preto tiež zmenu cien vstupov.

Rada úradu konštatuje, že prvostupňový spisový materiál obsahuje len vyjadrenia jednotlivých účastníkov konania, ktorí tvrdia, že zvýšené nástupné je dôsledkom práve zvyšujúcich sa cien vstupov, čo len potvrdzuje, že rozhodnutie neobsahuje dostatočne zrozumiteľný a vyčerpávajúci popis skutkového stavu. V tomto smere teda odôvodnenie prvostupňového rozhodnutia nekorešponduje s obsahom spisového materiálu, nie je zrejmé, na základe akých podkladov prvostupňový orgán k tomuto záveru došiel, preto je potrebné tieto skutočnosti preveriť.

Pokiaľ ide o samotný predmet možnej dohody obmedzujúcej súťaž, po preverení vyššie špecifikovaných skutočností, ak z výsledkov doplneného dokazovania vyplynie existencia zakázanej dohody, je potrebné aj vo výroku rozhodnutia presne definovať, v čom dohoda o cene spočívala.

Z uvedeného vyplýva, že z prvostupňového rozhodnutia, ako aj zo spisového materiálu nie je zrejmé samotné fungovanie relevantného trhu, cenotvorba jednotlivých taxislužieb a presná špecifikácia predmetu možnej dohody obmedzujúcej súťaž. 

Rada úradu tiež dospela k záveru, že prvostupňový orgán pochybil, keď sa v rozhodnutí riadne nevysporiadal so všetkými námietkami účastníkov konania, uplatnenými v priebehu správneho konania, čo viacerí účastníci  konania namietali aj v predložených rozkladoch.

Vzhľadom na tieto nedostatky prvostupňového rozhodnutia, nebolo možné rozhodnúť, či v danom prípade došlo ku konaniu v rozpore so zákonom.

Pre posúdenie určitého konania ako protiprávneho, je nevyhnutné riadne a presne zistiť skutkový stav. Je to základný predpoklad následného posúdenia tohto konania z pohľadu, či ide o konanie zákonom zakázané alebo nie. V závislosti od výsledkov dokazovania je potrebné správne aplikovať zákon, konkrétne v danom prípade či ide o dohodu obmedzujúcu hospodársku súťaž (či už vo forme dohody alebo zosúladeného postupu podnikateľov).

Rada úradu preto nepovažuje záver, ku ktorému dospel prvostupňový orgán vo výroku prvostupňového rozhodnutia za dostatočne vecne odôvodnený. Vzhľadom na nedostatočné zistenie skutkového stavu považuje toto rozhodnutie za nepreskúmateľné, pričom ide o nedostatky, ktoré nemožno napraviť v  štádiu  konania o rozklade. 

4.	Účastníci konania

Rada úradu sa stotožňuje s posúdením účasti  podnikateľa Peter Csonka – OMEGA na dohode obmedzujúcej súťaž, tak, ako ho posúdil prvostupňový orgán (t.j., že nie je účastníkom dohody obmedzujúcej súťaž a teda ani účastníkom tohto správneho konania), ako aj s jeho odôvodnením.

Rada úradu sa však nestotožňuje s  postupom prvostupňového orgánu  vo vzťahu k vylúčeniu účastníkov zo správneho konania (Nai Taxi s.r.o., Delta TAXI, s.r.o., Peter Csonka – OMEGA, Super Taxi, s.r.o. a Taxi Taxi s.r.o.).  

Ak začal správny orgán (t.j. v tomto prípade úrad) konanie s určitými podnikateľmi a v jeho priebehu zistil, že predmetní podnikatelia nemali byť účastníkmi daného správneho konania, je nutné vysporiadať sa s tým formou rozhodnutia. Účastníci konania nemôžu byť zbavení svojho statusu len formou listu, v ktorom im úrad túto skutočnosť  oznamuje. 

Prvostupňový orgán sa o vylúčení vyššie uvedených podnikateľov listom zmienil aj v odôvodnení rozhodnutia vo veci, po vylúčení listom s nimi však ako s účastníkmi už nekonal a predmetné rozhodnutie im nedoručoval. Takýto postup Rada úradu považuje za neprípustný. 

V tejto súvislosti je teda potrebné opätovne preveriť účasť jednotlivých podnikateľov na možnom protiprávnom konaní a ak má úrad za to, že určití podnikatelia nemali byť účastníkmi správneho konania, je nutné sa s tým vysporiadať formou rozhodnutia.  

5. 	Námietky účastníkov konania

	K námietke niektorých účastníkov konania, že ak by aj daná dohoda bola preukázaná, nemohla viesť k zjednoteniu ceny, keďže išlo len o jednu cenovú zložku Rada úradu uvádza, že dohoda o cenách podľa § 4 zákona zahŕňa nielen dohodu o konečnej cene, ale aj ďalšie formy, t.j. napríklad dohodu o spôsobe, akým sa cena bude stanovovať, dohodu o jednotlivej časti ceny a pod..

V tejto súvislosti rozsah, do akej miery mohlo dôjsť k reálnemu zvýšeniu cien a poškodeniu spotrebiteľa, sa zohľadňuje následne vo výške uloženej sankcie.

	Takisto skutočnosť, že nebol dosiahnutý majetkový prospech nebráni konštatovaniu, že ide o dohodu obmedzujúcu hospodársku súťaž, pričom úrad nie je povinný preukazovať získanie/nezískanie majetkového prospechu.

Ďalšie námietky účastníkov konania smerovali k nedostatkom prvostupňového rozhodnutia, ktoré zhrnula Rada úradu v predchádzajúcich častiach tohto rozhodnutia, preto nepovažuje za potrebné sa nimi osobitne zaoberať.

Vzhľadom na skutočnosť, že prvostupňové rozhodnutie vychádza z nedostatočne zisteného skutkového stavu a nesprávneho postupu pri posúdení účasti jednotlivých podnikateľov na dohode, v dôsledku čoho je nepreskúmateľné, Rada úradu na svojom zasadnutí dňa 21. apríla 2006 rozhodla tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.

Poučenie:

Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Najvyšší súd Slovenskej republiky do dvoch mesiacov od jeho doručenia.    

							Danica Paroulková
predsedníčka Rady Protimonopolného úradu   
Slovenskej republiky

Rozhodnutie sa doručí:

1.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž
2.	AA taxi EURO, s.r.o., Vranovská 4, 851 01 Bratislava 5
3.	LADY TWO, s.r.o., Topoľčianska 12, 851 05 Bratislava 5
4.	Róbert Kučera – Dopravný a záchranný systém Prima Taxi, Rustaveliho 16, 831 06 Bratislava
5.	Peter Fitoš – Dispečerské služby TAXI TREND, Alstrova 4, 831 06 Bratislava
6.	EXPRESS TAXI, s.r.o., Záborského 17, 831 03 Bratislava
7.	Lívia Csonková – QUEEN, Seberíniho 17, 821 03 Bratislava; adresa na doručenie: QUEEN LM, spol. s r.o., Prievozská 18, 824 51 Bratislava