PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo:	2005/DZ/2/1/084	Bratislava 10. augusta 2005	

        Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia, v správnom konaní č.0028/OZ/2005 začatom dňa 16.03.2005 z vlastného podnetu, vo veci možného zneužitia dominantného postavenia spoločnosťou Železnice Slovenskej republiky, Klemensova 8, 813 61 Bratislava, IČO 31 364 501

                                                        rozhodol

A)  Železnice Slovenskej republiky, Klemensova 8, 813 61 Bratislava, IČO 31 364 501,  poskytovaním provízie  pri poskytovaní služby železničnej nákladnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach na území Slovenskej republiky

1) podnikateľovi EXPRESS, Internationále Spedition Aktiengesellschaft, Wohllebengasse 18, 1040 Viedeň (právnym nástupcom je spoločnosť Express – Interfracht Internationale Spedition GmBH, Wohllebengasse 18, 1040 Viedeň a podnikateľovi Express Slovakia „Medzinárodná preprava a.s.“, Kukučínova 32, 813 03 Bratislava v období od 08.03.1999 do 31.12.2001 na základe Dohody o spolupráci zo dňa 08.03.1999 v znení jej dodatkov, 

2) podnikateľovi PROXAR SLOVAKIA INTERNATION8LE SPEDITION a.s., Bystrická cesta 13, 034 01 Ružomberok v období od  08.03.1999 do 31.12.2001 na základe Dohody o spolupráci zo dňa 08.03.1999,

3) podnikateľovi NAKURAIL AG, Dorfstarsse 50. CH -8834 Schindeleegi, Švajčiarsko v období od 27.01.1998 do 31.12.2001 na základe Kooperačnej zmluvy o spolupráci v nákladnej doprave zo dňa 27.01.1998,  

        znevýhodnili ostatných odberateľov tejto služby voči podnikateľom uvedenými pod bodmi 1 až 3 tým, že im províziu neposkytovali a zároveň znevýhodnili podnikateľov uvedených pod bodmi 1 až 3 navzájom, poskytovaním provízie v rozdielnej výške, čím zneužili svoje dominantné postavenie na relevantnom trhu poskytovania služby  nákladnej železničnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach na území Slovenskej republiky uplatňovaním rozdielnych podmienok pri zhodnom alebo porovnateľnom   plnení,   v období od 27.01.1998 do 30.04. 2001 podľa § 7 ods. 5 písm. c) zákona č.188/1994 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže v znení neskorších predpisov, ktoré je podľa § 7 ods. 4 zákona č.188/1994 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže v znení neskorších predpisov zakázané a uplatňovaním rozdielnych podmienok pri zhodnom alebo porovnateľnom plnení, v období od 01.05.2001 do 31.12.2001 podľa § 8 ods.2 písm. c) zákona č.136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č.347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ktoré je podľa § 8 ods.6 zákona č.136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č.347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov zakázané.    

B) Podľa § 14 ods.1 zákona č. 188/1994 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže v znení neskorších predpisov a podľa § 38 ods.1 zákona č.136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č.347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov, ukladá spoločnosti Železnice Slovenskej republiky, Klemensova 8, 813 61 Bratislava, IČO 31 364 501 za porušenie uvedené pod bodom  A) výroku pokutu vo výške 50 000 000.- Sk (slovom päťdesiať miliónov slovenských korún), ktorú je povinná uhradiť do 15 dní od nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia Protimonopolnému úradu Slovenskej republiky na účet 7000060793, ŠP 8180 vedený v Štátnej pokladnici, KS 1118, VS 084.  

Odôvodnenie:

           Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“),  v správnom konaní začatom dňa 28.08.2003 z vlastného podnetu vo veci zneužitia dominantného postavenia Železničnou spoločnosťou, a.s. Drieňova 24, 820 09  Bratislava (ďalej len „ Železničná spoločnosť, a.s.) , vydal dňa 18.12 2003 Rozhodnutie č.2003/DZ/2/1/303, v ktorom rozhodol, že konaním Železničnej spoločnosti, a.s.  Bratislava, spočívajúcom v poskytovaní „provízie“ za prepravu tovaru po železnici v rokoch 1998 až 2003 podľa uzavretých Dohôd o spolupráci a Kooperačných dohôd so zasielateľskými spoločnosťami

-  EXPRESS – Interfracht Internationále Spedition GmBH Viedeň,     Rakúsko (ďalej len „Express“) a jej  dcérska spoločnosť Express Slovakia „Medzinárodná preprava a.s.“ Bratislava (ďalej len „Express Slovakia“),
-	Proxar Slovakia Internationále Spedition a.s. Košice (ďalej len „Proxar“),
-	NAKURAIL AG, Scindellegi, Švajciarsko (ďalej len „NAKURAIL“), 

boli všetci ostatní podnikatelia pôsobiaci na relevantnom trhu so službami zasielateľských spoločností pri preprave tovaru v Slovenskej republike znevýhodňovaní, a preto je zneužitím dominantného postavenia na relevantnom trhu.

           Na základe podaného rozkladu, Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky vydala dňa 01.10.2004 Rozhodnutie č.2004/DZ/R/2/1/182, v ktorým zmenila rozhodnutie úradu. Rada Protimonopolného úradu týmto rozhodnutím rozhodla okrem iného, že konania a činnosti Železničnej spoločnosti, a.s. môžu byť z pohľadu porušovania protisúťažných ustanovení posudzované len odo dňa jej vzniku t.j. od 01.01.2002 . 

           Správne konanie začal úrad  voči spoločnosti Železnice Slovenskej republiky, Klemensova 8, 813 61 Bratislava, IČO 31 364 501 (ďalej len „Železnice Slovenskej republiky “)  podľa  § 22 ods.1 v spojení s § 25 ods.1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č.347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“)   z vlastného podnetu, vo veci  možného zneužívania dominantného postavenia na relevantnom trhu  podľa  § 8 ods.2 zákona  poskytovaním provízie za prepravu tovaru po železnici v rokoch 1998  až  2001  podľa  uzavretých   Dohôd   o   spolupráci   a   Kooperačnej   dohody s vybranými zasielateľskými spoločnosťami (Express, Express Slovakia, Proxar, NAKURAIL).  

           Začatie správneho konania oznámil úrad spoločnosti Železnice Slovenskej republiky listom č.1446/PMÚ SR/2005 zo dňa 15.03.2005, ktorý prevzala potvrdením poštovej návratky dňa 16.03.2005.

Účastník konania.        

V    oznámení    o    začatí     správneho   konania   úrad  zaujal aj stanovisko k   listu spoločnosti Železnice Slovenskej republiky zo dňa 1.3. 2005, číslo 15103/2005/ O 130/Um, ktorý predchádzal oznámeniu o začatí správneho konania, ako reakcia na všeobecné šetrenie, ktoré úrad vykonával pred začatím správneho konania, v ktorom Železnice Slovenskej republiky zdôvodňovali, prečo  nemôžu byť legitimované ako účastník predmetného správneho konania a uviedli nasledovné, cit.: „Všetky  právne dokumenty teda potvrdzujú záver, že do základného imania Železničnej spoločnosti, a.s. bola vložená časť podniku prevádzkujúca železničnú nákladnú dopravu a teda, že na túto Železničnú spoločnosť, a.s. prešli všetky práva a záväzky, vrátane zodpovednostných a deliktuálnych. Železnice Slovenskej republiky, Bratislava preto nie sú legitimované byť účastníkom konania.“ 

           Taktiež, Železnice Slovenskej republiky vo svojom vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia (list č. 1531/2005/O130/Um zo dňa 11.07.2005), ktoré bolo zaevidované na úrade pod č.3909/2005 dňa 14.07.2005 uviedli, že Železnice Slovenskej republiky nemôžu byť  v tomto konaní účastníkom, keďže do základného imania Železničnej spoločnosti, a.s. bola vložená časť podniku prevádzkujúca železničnú nákladnú dopravu a teda na Železničnú spoločnosť, a.s. prešli všetky práva a záväzky, vrátane zodpovednostných a deliktuálnych. Poukázali tiež na § 477 Obchodného zákonníka, od ktorého sa nie je možné dohodou zmluvných strán odchýliť.

           K uvedenému úrad uvádza nasledovné :

           Podľa § 25 zákona je účastníkom konania v prípade zneužívania dominantného postavenia podnikateľ, ktorého činnosť alebo konanie je možným zneužívaním dominantného postavenia.

           Predmetom posúdenia tohto konania je správanie, ktorého sa dopustili Železnice Slovenskej republiky. V období, za ktoré je poskytovanie provízie v rozdielnej výške jednotlivým zasielateľským spoločnostiam posudzované, Železničná spoločnosť, a.s. ešte neexistovala a ani sa teda tohto konania reálne nedopustila. Naopak, čo je v danom prípade rozhodujúce, Železnice Slovenskej republiky,  ako subjekt posudzovaného správneho deliktu, nezanikli.  V tejto súvislosti nie je rozhodujúce, že podnikateľské aktivity, s ktorými je spáchanie správneho deliktu spojené, boli predvedené na Železničnú spoločnosť, a.s. Železniciam Slovenskej republiky tým v nijakom prípade nezanikla ich deliktuálna zodpovednosť za to, že sa dopustili v rozhodnom období zneužívania dominantného postavenia

           § 477 ods.1 Obchodného zákonníka ustanovuje, že na kupujúceho ( pozn. na základe Zmluvy o predaji podniku) prechádzajú všetky práva a záväzky, na ktoré sa predaj vzťahuje.

           Zmluva o predaji podniku, resp. časti podniku je záväzkovým vzťahom súkromno - právnej povahy a podľa toho je potrebné posudzovať aj charakter predchádzajúcich práv a záväzkov podľa § 477 ods.1 Obchodného zákonníka. Obchodný zákonník ako predpis súkromného práva nepokrýva záväzky vyplývajúce z porušenia verejného práva, t.j. deliktuálne záväzky.     

           Na základe uvedeného, úrad preto rozhodol že je odôvodnené konať so Železnicami Slovenskej republiky, ako s účastníkom  konania. 

           Železnice Slovenskej republiky, IČO 31 364 501 sú podľa výpisu z Obchodného registra Okresného súdu Bratislava I, oddiel Po, vložka č.312/B, z hľadiska právnej formy inou právnickou osobou, ktorá bola zriadená Ministerstvom dopravy, spojov a verejných prác Slovenskej republiky v zmysle zák. č.258/93 Z. z. o Železniciach Slovenskej republiky ako právny nástupca Železníc Slovenskej republiky š.p. s predmetom činnosti okrem iného, prevádzkovanie železničných dráh a činnosti súvisiace s prevádzkovaním železničných dráh a výstavba, úpravy a údržba železničných dráh.

           Podľa uvedeného sú Železnice Slovenskej republiky podnikateľom podľa § 2 ods.2  zákona č.513/1991 Zb. Obchodného zákonníka a v náväznosti na to aj podľa § 3 ods.2 zákona.

           Podľa § 25 ods.3 písm. b) zákona, účastníkom konania v prípade zneužívania dominantného postavenia je podnikateľ, ktorého činnosť alebo konanie je možným zneužívaním dominantného postavenia.   

           Z uvedených dôvodov úrad definoval ako účastníka predmetného správneho konania spoločnosť Železnice Slovenskej republiky.

Právna úprava.

- z  hmotnoprávneho  hľadiska, vychádzajúc z toho, že na konanie podnikateľa sa aplikuje hmotné právo účinné v čase konania podnikateľa, úrad posúdil konanie Železníc Slovenskej republiky : 

-  v období od 27.01.1998 do 30.04.2001 podľa zákona č.188/1994 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon 188/1994 Z. z.“) a   to   na základe prechodného ustanovenia  § 44 ods. 1   zákona č.136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č.347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon 136/2001 Z. z.), ktorý ustanovuje, že právne vzťahy vzniknuté pre nadobudnutím účinnosti tohto zákona sa posudzujú podľa doterajších predpisov,

- v období od 01.05.2001 do 31.12.2001 podľa zákona č.136/2001 Z. z., 

- z procesnoprávneho  hľadiska úrad postupuje podľa zákona.   

           Na základe § 32 ods. 2 zákona č.71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov, úrad vychádzal v správnom konaní zo skutočností  známych mu  z  úradnej činnosti získaných v konaní ukončenom rozhodnutím č.2004/DZ/R/2/182. Úrad vychádzal aj z dôkazov predchádzajúceho šetrenia úradu, ktoré bolo podkladom pre rozhodnutie   č.2004/DZ/R/2/182,  ktoré z vecného hľadiska sa z časti týka  toho istého predmetu konania ( poskytovanie provízie na základe zmlúv a dohôd), ale v inom rozhodnom časovom období, čo však ale nebráni použiť určité zistenia a dôkazy aj pre potreby tohto konania. 

           V ďalšom, úrad definoval relevantný trh, na ktorom pôsobili Železnice Slovenskej republiky v súvislosti s predmetom správneho konania a následne posúdil postavenie Železníc Slovenskej republiky v rozhodnom období na relevantnom trhu .       

A) Relevantný trh

           Podľa ustanovenia § 3 ods.3 zákona, relevantný trh je priestorový a časový súbeh ponuky a dopytu takých tovarov (podľa § 1 zákona pojem tovar označuje výrobky,  výkony,   práce   alebo   služby),   ktoré   sú na uspokojenie určitých potrieb z hľadiska užívateľa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné.

           Podľa ustanovenia § 3 ods.4 zákona, tovarový relevantný trh zahŕňa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary schopné uspokojiť určitú potrebu užívateľov.

           Podľa ustanovenia § 3 ods.3 zákona vzájomne zastupiteľné tovary sú tovary, ktoré sú zastupiteľné najmä z hľadiska ich fyzikálnych a technických charakteristík, ceny a účelu použitia.

           Podľa ustanovenia § 3 ods.6 zákona, priestorový relevantný trh je vymedzený územím, na ktorom sú súťažné podmienky také homogénne, že toto územie môže byť odčlenené od ostatných území s odlišnými súťažnými podmienkami.  
 
Charakteristika železničnej nákladnej dopravy.     

Železničná nákladná preprava poskytuje užívateľom tejto služby prepravu tovaru pomocou železničnej dopravnej siete. Užívateľ tejto služby si u prevádzkovateľa objedná prepravu určitého druhu tovaru z jedného miesta na druhé. Prepravca podľa druhu prepravovaného tovaru (kvapalný, tuhý, sypký) vyberie vhodný nákladný vagón - cisternový vagón, cisternový kontajner alebo vagón určený pre voľne ložený tovar, vhodnú trasu prepravy po železničnej dopravnej ceste a objednanú prepravu vykoná.
           
	Železničná doprava je služba, ktorá slúži na uspokojenie určitých potrieb užívateľa. Príslušní zákazníci pri výbere typu dopravy preferujú predovšetkým komplexné vyhodnotenie aspektov ako sú cena, veľkosť prepravovaného objemu, vzdialenosť, kvalita a bezpečnosť prepravy a povaha prepravovavných komodít . Pri výbere má vplyv aj dopravná vzdialenosť, množstvo a druh dopravovaného tovaru, typ zákazníka, dostupnosť druhu dopravy (napojenie na železničnú sieť vlečkou). 

	Z pohľadu dopytu je pre zákazníka dôležitá charakteristika tovaru, ktorá vo svojej podstate určuje spôsob dopravy.

	Najdôležitejším faktorom pri výbere dopravy je komodita. V prípade výberu dopravy železničnou cestou sa hlavne jedná o prepravu pevných palív (uhlia), železnej rudy, ropných produktov a chémie, stavebnín a hutníckych a strojárskych výrobkov, ktoré  tvoria podľa jednotlivých skúmaných rokov od 81,8 % až do 84,6 % celkového dopravovaného objemu po železnici. Najväčší podiel z prepraveného objemu TOP komodít v tonách zaznamenávali komodity uhlie a železná ruda. V rokoch 1998 až 2001 bola komodita uhlie a železná ruda najdôležitejším segmentom dopravy.

	Pre tieto dve komodity možno dopravu železničnou cestou charakterizovať ako dopravu hromadných substrátov. Obvykle sa jedná o požiadavky veľkých zákazníkov, tzv. kľúčových, u ktorých nemožno z kapacitných, technologických a ekonomických dôvodov predpokladať zásadnú zmenu železničnej dopravy na dopravu cestnú. Sú to subjekty zamerané na základné spracovanie surovín, ktoré tiež disponujú napojením na železničnú sieť vlastnou vlečkou. Doprava inými dopravnými spôsobmi na stredné a dlhé vzdialenosti nie je v prípade týchto tovarov štandardná ani racionálna., t. j. nie je zastupiteľná s inými druhmi dopravy.

           Železničnú nákladnú dopravu si zabezpečujú u poskytovateľa železničnej dopravy samotní dopravcovia alebo zasielateľské spoločnosti, ktoré poskytujú v súvislosti so železničnou dopravou aj rôzne služby podľa požiadaviek jednotlivých dopravcov. Táto zasielateľská činnosť spočíva v obstarávaní prepravy veci, prípadne ďalších úkonov spojených s prepravou veci a to vo vlastnom mene a na cudzí účet. Zasielateľ poskytuje pre prepravu rôzne nevyhnutné služby ako : colné vybavenie, poistenie, informačný servis, manipuláciu s tovarom, t.j. nakládku, vykládku, prekládku, úhradu dovozného zúčastneným železniciam a podobne  

           Zasielateľské spoločnosti, ktoré sú odberateľmi služby železničnej nákladnej dopravy, si intenzívne konkurujú v snahe získať zákazníka, pre ktorého jedným z rozhodujúcich kritérií pre výber zasielateľskej spoločnosti je cena poskytovanej služby. Z toho dôvodu sa snažia uzatvoriť s poskytovateľom železničnej dopravy rôzne zmluvy alebo dohody o cenových zvýhodneniach, ktoré môžu následne poskytovať svojom zákazníkom.     

           Železničná nákladná doprava je v zmysle zákona tovar (služba), ktorý slúži na uspokojenie určitých potrieb užívateľa. Úrad pri vymedzení tovarového relevantného trhu skúmal, ktoré zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary sú schopné uspokojiť potreby užívateľa. 

           Úrad zistil, že rozhodujúcim kritériom pre výber železničnej dopravy z pohľadu všetkých oslovených podnikateľov, bola cena, veľkosť prepravovaného objemu, vzdialenosť, kvalita a bezpečnosť prepravy a povaha prepravovaných komodít. Ďalším kritériom, ktoré spoločnosti zohľadňovali je vybavenie vnútrozávodnou železničnou vlečkou a manipulačnými miestami (schopnosť odberateľov vykladať železničné vagóny), ako aj čas prepravy, špecifiká lokality odoslania a lokality určenia, dlhoročná spolupráca so Železnicami Slovenskej republiky, ochrana životného prostredia, preťaženosť cestnej siete a  pod. 

           Železničná nákladná doprava je z pohľadu zasielateľských spoločností nezastupiteľná pri preprave hromadných substrátov a u tovaru prepravovaného vo veľkých objemoch ako uhlie a  železná ruda. 

           Vodnú a leteckú dopravu nebolo možné považovať v prípade prepravy hromadných substrátov vo veľkých objemoch – teda pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach za zastupiteľné so železničnou dopravou a to z  dôvodu ceny a prístupu na letisko a z dôvodu územnej nedostupnosti lodnej dopravnej cesty z väčšej časti  územia Slovenskej republiky.

           Najväčším konkurentom železničnej nákladnej dopravy bola v rozhodnom období cestná kamiónová doprava, ktorá však nebola  plne zastupiteľná vo vzťahu k preprave hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredné a dlhé trate. Dôvodom bola už existujúca kapacita vagónov, vybudovaná infraštruktúra železničnej nákladnej dopravy, náklady a cenové relácie. 

           Železničná nákladná doprava bola z pohľadu zasielateľských spoločností nezastupiteľná s inými spôsobmi dopravy priemerne nad 200 km prepravovanej vzdialenosti, t.j. na stredné až dlhé trate.

           Z vykonaného šetrenia a dokazovania, je zrejmé, že železničná nákladná doprava je nezastupiteľná iným druhom dopravy v prípade prepravy hromadných substrátov   pre   veľkoodberateľov   na   stredné a dlhé trate. Tento záver vyplýva aj z prehľadu  komodít a pre
pravovaného objemu tovaru v tonách železničnou dopravou,  z ktorého vyplýva, že najväčší podiel na prepravovanom tovare železničnou dopravou v rozhodnom období zaznamenala preprava hromadných substrátov a to najmä uhlia a železnej rudy.     

           Úrad definoval tovarový relevantný trh, na ktorom sa stretáva v tomto prípade dopyt a ponuka ako :

- relevantný trh poskytovania služby  železničnej nákladnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach na území Slovenskej republiky.   

           Priestorový relevantný trh úrad vymedzil  ako priestorový relevantný trh, ktorý je totožný  s územím Slovenskej republiky z nasledovných dôvodov :

- železničná dopravná cesta mala charakter sieťového odvetvia pre dopravu hromadných substrátov, ako je uhlie a železná ruda, ktoré vyžadujú zavlečkovanie v mieste určenia a  bola dostupná na celom území Slovenskej republiky,

- podmienky boli homogénne na celom území Slovenskej republiky ako napr. cena, kvalita a včasnosť ponuky. Pri tranzitnej doprave cez územie Slovenskej republiky boli tieto podmienky platné iba pre územie Slovenskej republiky. Pri vývoze boli tieto podmienky platné z odvozného miesta až po hranice Slovenskej republiky a pri dovoze z hraníc až na miesto určenia.   

B) Posúdenie dominantného postavenia.

           Podľa § 8 ods.1 zákona č.136/2001 Z. z. dominantné postavenie na relevantnom trhu má podnikateľ alebo niekoľko podnikateľov, ktorí nie sú vystavení podstatnej súťaži a ktorí sa vzhľadom na svoju ekonomickú silu môžu správať nezávisle. Existencia dominantného postavenia podnikateľom nie je porušením zákona. Porušením zákona je zneužitie dominantného postavenia. Významovo totožná je aj definícia dominantného postavenia podľa § 7 ods.1 zákona č.188/1994 Z. z. s tým rozdielom, že  § 7 ods.2 zákona č.188/1994 Z. z. predpokladá, ak sa nepreukáže niečo iné, že podnikateľ nie je vystavený podstatnej súťaži, ak jeho podiel na trhu je najmenej 40 %.

           Existencia dominantného postavenia nemusí nevyhnutne vylučovať súťaž na trhu úplne, iba umožňuje podnikateľovi v takomto postavení ak nie určovať, tak prinajmenšom citeľným spôsobom ovplyvňovať podmienky na trhu. 

           Pre posúdenie, či má podnikateľ dominantné postavenie na relevantnom trhu, je potrebné posúdiť niekoľko relevantných faktorov. Jedným z nich je podiel podnikateľa na relevantnom trhu, pretože, udržiavanie si významného podielu na relevantnom trhu po určitý čas je dôležitým indikátorom dominantného postavenia.       

           Železnice Slovenskej republiky boli, aj sú, z hľadiska právnej formy inou právnickou osobou, ktorá bola zriadená Ministerstvom dopravy, spojov a verejných prác Slovenskej republiky v zmysle zák. č.258/1993 Z. z. o Železniciach Slovenskej republiky ako právny nástupca Železníc Slovenskej republiky š.p., ktorý prevzal v plnom rozsahu celú činnosť svojho predchodcu, pričom dopravcom poskytoval železničnú infraštruktúru spolu so službami v železničnej doprave.  V čase, ktorý je predmetom šetrenia úradu, boli Železnice Slovenskej republiky jediná spoločnosť pôsobiaca na relevantnom trhu so službami v železničnej doprave, čiže Železnice Slovenskej republiky boli aj jediná spoločnosť pôsobiaca na relevantnom trhu poskytovania služby železničnej nákladnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberaľov na stredných a dlhých tratiach  na území Slovenskej republiky, nakoľko žiadna iná spoločnosť túto činnosť v rozhodnom období nevykonávala. Podiel Železníc Slovenskej republiky na tomto  relevantnom  trhu bol dlhodobo 100 %, pretože na tomto relevantnom trhu nepodnikali žiadne iné spoločnosti.

           Úrad zobral do úvahy taktiež ekonomickú silu Železníc Slovenskej republiky a ich dlhoročnú tradíciu v železničnej doprave tovaru v Slovenskej republike, ako aj dlhoročné partnerské vzťahy s ich obchodnými partnermi, vybudované  na  základe ich  dlhodobého monopolného postavenia  v tejto oblasti.

           V zmysle zákona č.164/1996 Z. z. o dráhach  a o zmene zákona č.455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní v znení neskorších predpisov, prevádzkovateľ dráhy umožní dopravcovi, ktorý má licenciu a bezpečnostné osvedčenie dopravcu na základe zmluvy prevádzkovanie dopravy na dráhe za cenu dohodnutú podľa osobitného predpisu. Dopravca a prevádzkovateľ dráhy na ktorej sa má prevádzkovať doprava sú pri uzavieraní zmluvy o prevádzkovaní dopravy na dráhe viazaní rozsahom a podmienkami v rozhodnutí o udelení licencie.

           Železnice Slovenskej republiky vo svojom vyjadrení pre vydaním rozhodnutia zo dňa 11.07.2005 uviedli, že sa nestotožňujú s tvrdením úradu, že licencia a bezpečnostné osvedčenie predstavuje administratívnu bariéru vstupu na relevantný trh. 

           Pokiaľ ide o označenie licencie a bezpečnostného osvedčenia ako bariéry vstupu na trh, úrad uvádza, že existenciu vstupu a výstupu na relevantný trh je nevyhnutné preskúmať a posúdiť vždy v rámci posudzovania dominantného postavenia. Bariéry môžu byť rôzneho druhu, pričom jedným z typov bariér sú administratívne bariéry  existujúce mimo sféry vplyvu účastníka konania. Pod administratívnou bariérou sa vníma potreba napr. rôznych povolení, licencií alebo oprávnení vydávaných orgánmi verejnej správy, ktoré sú nevyhnutné pre vstup na konkrétny trh. Vstup na trh je určitým spôsobom sťažený, ak je potrebné splniť určité požiadavky v záujme získania napr. licencie. Administratívna bariéra neznamená úplnú nemožnosť vstupu na trh, ale sťaženie vstupu na trh.  

           Z uvedeného vyplýva, že pre vstup na relevantný trh bola v rozhodnom období potrebná licencia a bezpečnostné osvedčenie dopravcu, čo predstavuje administratívnu bariéru vstupu na daný relevantný trh.

           Pre vstup na zadefinovaný relevantný trh  boli potrebné značné finančné investície, čo bolo možné považovať za faktor, ktorý sťažuje vstup potenciálnej konkurencie na tento trh. Vplyv potenciálnej konkurencie bol preto, vzhľadom na existujúce bariéry vstupu na tento trh, bezvýznamný. 

           Z uvedeného vyplýva , že dlhodobo vysoký podiel Železníc Slovenskej republiky na relevantnom trhu, ich celková ekonomická sila, existujúce bariéry vstupu na relevantný trh, dlhoročná tradícia v poskytovaní služby nákladnej železničnej dopravy boli všetko faktory, ktoré spoločne posudzované viedli k záveru, že Železnice Slovenskej republiky mali na vymedzenom relevantnom trhu dominantné postavenie, ktoré im umožňovalo správať sa nezávisle a zabraňovať v značnom rozsahu rozvoju efektívnej súťaže. 

C) Posúdenie protisúťažnej praktiky.

           Pri posudzovaní  správania Železníc Slovenskej republiky  vychádzal úrad z ustanovenia § 7 ods.5 písm. c) zákona č.188/1994 Z. z., podľa ktorého :

- zneužitím dominantného postavenia na relevantnom trhu je uplatňovanie rozdielnych podmienok pri zhodnom alebo porovnateľnom plnení voči jednotlivým podnikateľom, ktorými sú títo v hospodárskej súťaži znevýhodňovaní (diskriminácia),

 a z § 8 ods.2  písm. c) zákona 136/2001 Z. z., podľa ktorého :

- zneužitím dominantného postavenia na relevantnom trhu je uplatňovanie rozdielnych podmienok pri zhodnom alebo porovnateľnom plnení voči jednotlivým podnikateľom, ktorými sú alebo môžu byť títo podnikatelia znevýhodňovaní v súťaži. 

           Podľa   § 7 ods. 4  zákona č.188/1994 Z. z. ako aj podľa § 8 ods.6 zákona č. 136/2001 z. z., je zneužívanie dominantného postavenia na relevantnom trhu zakázané.   

           Úrad analyzoval nasledovné dohody a zmluvu , ktoré boli uzavreté medzi Železnicami  Slovenskej republiky a niektorými zasielateľskými spoločnosťami : 

1. Dohoda o spolupráci zo dňa 08.03.1999 v znení jej dodatkov  medzi podnikateľom Železnice Slovenskej republiky, Generálne riaditeľstvo a podnikateľom EXPRESS, Internationále Spedition Aktiengesellschaft, Wohllebengasse 18, 1040 Viedeň (právnym nástupcom je spoločnosť Express – Interfracht Internationale Spedition GmbH, Wohllebengasse 18,1040 Viedeň (ďalej len „Dohoda s podnikateľom Express“) a jej dcérskou spoločnosťou Express Slovakia „ Medzinárodná preprava a.s.“, Kukučínova 32, 813 03 Bratislava (ďalej len „Express Slovakia“). Podmienky dohody sa v rozhodnom období t.j. do 31.12.2001 plnili. 

           Táto dohoda v § 2 „Plnenie zo strany dopravovateľa“ (t.j. zasielateľa) určuje rozsah plnenia zo strany zasielateľa, v § 3 „Ceny Železnice“ určuje cenové podmienky   ak   bude   zasielateľ konať vo vlastnom mene alebo v mene Železníc a v § 4 „Provízia“ určuje   podmienky priznania a konkrétnu výšku  provízie, pričom základná výška provízie činí x % z celkového ročného obratu. (Údaj bol označený za obchodné tajomstvo a je súčasťou spisového materiálu.)      

2. Dohoda o spolupráci uzavretá dňa 08.03 1999 medzi podnikateľom Železnice Slovenskej republiky, Generálne riaditeľstvo a podnikateľom PROXAR SLOVAKIA INTERNATIONALE SPEDITION a.s., Bystrická cesta 13, Ružomberok (ďalej len „ Dohoda s podnikateľom Proxar“).  Podmienky dohody  sa v rozhodnom období t.j. do 31.12.2001 plnili. 

           Táto dohoda v § 2 „Plnenie zo strany dopravovateľa“ (t.j. zasielateľa) určuje rozsah plnenia zo strany zasielateľa, v § 3 „Ceny Železnice“ určuje cenové podmienky   ak   bude    zasielateľ konať vo vlastnom mene alebo v mene Železníc a v § 4 „Provízia“ určuje   podmienky priznania a konkrétnu výšku  provízie, pričom základná výška provízie činí x % z celkového ročného obratu. (Údaj bol označený za obchodné tajomstvo a je súčasťou spisového materiálu.)      

3.  Kooperačná zmluva o spolupráci v nákladnej preprave uzavretá dňa 27.01.1998 medzi podnikateľom Železnice Slovenskej republiky, Generálne riaditeľstvo a podnikateľom NAKURAIL AG, Dorfstrasse 50, GH -8834 Schindellegi,  Švajčiarsko (ďalej len „ Zmluva s podnikateľom NAKURAIL“). Podmienky zmluvy sa v rozhodnom období t.j. do 31.12.2001 plnili. 

           Táto zmluva v bode 2 určuje zásady spolupráce medzi zmluvnými partnermi, v bode 6.3 stanovuje sprostredkovanie prepráv oproti provízií a v bode 8.2 je určená výška provízie v náväznosti na rozsah realizovanej prepravy v rozsahu od x % do y %. (Údaj bol označený za obchodné tajomstvo a je súčasťou spisového materiálu.)          

           Plnenie týchto dohôd a zmluvy  poskytovaním provízie za roky 1998, 1999, 2000 a 2001  má úrad preukázané nasledovnými materiálmi, v ktorých je zadokumentované príslušné plnenie zo strany Železníc Slovenskej republiky na základe § 4 Dohody o spolupráci so spoločnosťami Express, Express Slovakia a Proxar a  bodu 8.2 Zmluvy o kooperácii so spoločnosťou NAKURAIL   :

1. Dohoda s podnikateľom Express :

- List  z 22.02.2000 s údajmi o dobropisovaní za rok 1999,
- list  z 22.02.2000 s rozpisom dobropisovaných faktúr za rok 1999,
- list  z 10.07.2000 s údajmi o dobropisovaní za obdobie od 01.– 03.2000,
- list  z 17.10. 2000 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 01.- 03.2000,
- list  z 30.11.2000 s údajmi o dobropisovaní za obdobie od 04. - 06. 2000,
- list  z 18.12.2000 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie od 04. – 06. 2000,
- list  z 21.12.2000 s údajmi o dobropisovaní za obdobie  07. – 09. 2000, 
- list  z 12.01.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 07.– 09.2000,
- list  z 14.3.2001 s údajmi  o dobropisovaní za obdobie 10. – 12. 2000,l
- list  z 09.04.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 10.- 12.2000,
- list  z 12.07.2001 s údajmi o dobroppisovaní za obdobie 01.- 03.2001,
- list  z 13.07.2001s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 01.- 03. 2001,
- list  z 04.09.2001 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 04.- 06.2001,
- list  z 06.04.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 04.-06.2001,
-list  z 28.01.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 07.- 09.2001,
- list  z29.01.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 07.-09.2001,
- list  z 10.01.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 10.- 11.2001,
- list  z 25.01.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 10.-11.2001,
- list  z 05.03.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 12.2001,
- list  z 05.03.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 12.2001.  

2. Dohoda s podnikateľom Express Slovakia :

- List  z 10.07.2000 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 01.- 03.2000,
- list  z 29.09.2000 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 01.-03.2000,
- list  z 30.11.2000 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 04.- 06.2000,
- list  z 08.12.2000 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 04.-06.2000,
- list  z 21.12.2000 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 07.- 09.2000,
- list  z 12.01.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 07.-09.2000,
- list  z 14.03.2001 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 10.- 12.2000,
- list  z 09.04.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 10.-12.2000,
- list  z 12.07.2001 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 01.- 03.2001,
- list  z 12.07.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 01.-03.2001,
- list  z 06.09.2001 s údajmi o dobropiosvaní za obdobie 04.- 06.2001,
- list  z 04.09.2001 s rozpisom dobropiosvaných faktúr za 04.- 06.2001,
- list  z 28.01.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 07.- 09.2001,
- list  z 29.01.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 07.-09.2001,
- list  z 10.01.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 10.- 11.2001,
- list  z 25.01.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 10.-11.2001,
- list  z 05.03.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 12.2001,
- list  z 07.03.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 12.2001.

3. Dohoda s podnikateľom Proxar :    

- List  z 12.07.2001 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 01.- 03.2001,
- list  z 13.07.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 01.-03.2001,
- list  z 04.09.2001 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 04.- 06.2001,
- list  z 08.10.2001 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 04.-06.2001,
- list  z 28.01.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 07.- 09.2001,
- list  z 29.01.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 07.-09.2001,
- list  z 10.01.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 10.- 11.2001,
- list  z 25.01.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 10.-11.2001,
- list  z 05.03.2002 s údajmi o dobropisovaní za obdobie 12.2001,
- list  z 05.03.2002 s rozpisom dobropisovaných faktúr za obdobie 12.2001.  

4. Zmluva s podnikateľom NAKURAIL.

- List z 13.04.1999 o priznanej provízii za rok 1998,
- list z 17.05.1999 o kompenzácii priznanej provízie,
- list z 17.10.2000 o priznanej provízii za rok 1999,
- list z 03.09.2001 o priznanej provízii za rok 2000,
- list z 08.06.2002 o priznanej provízii za rok 2001.   

           Všetky uvedené dôkazy potvrdzujúce realizáciu dohôd a zmluvy s podnikateľmi Express, Express Slovakia, Proxar a NAKURAIL sú označené ako obchodné tajomstvo a sú súčasťou spisového materiálu. 
  
           Úrad v ďalšom preskúmal Smernice pre dohodovanie podmienok prepravy tovaru za roky 1997, 1999,2000 a 2001 a dospel k záveru, že preskúmavané provízie v jednotlivých dohodách a zmluvách nemali oporu v smerniciach účinných v čase ich uzatvorenia a následného plnenia. Naviac, smernice pre dohodovanie podmienok prepravy tovaru neobsahovali v žiadnej súvislosti pojem provízia, pričom v posudzovaných zmluvách a dohodách dojednaný režim finančného zvýhodnenia nekorešpondoval so žiadnym z ustanovení príslušnej smernice. Úrad preto Dohody o spolupráci a  Zmluvu o kooperácii o podmienkach nákladnej prepravy a konkrétne ustanovenia o provízii, považuje za spôsob vymedzenia obchodných podmienok, ktorý nemá oporu v smerniciach pre dohodovanie podmienok prepravy tovaru vydávaných na roky 1997 až 2001, pričom možnosti dohodnutia provízie v dohodách alebo zmluvách neboli nikde zverejnené a ostatní dopravcovia resp. zasielatelia neboli o týchto možnostiach informovaní. 

           Konaním Železníc Slovenskej republiky, spočívajúcim v dojednaní provízie na individuálnej báze iba s niektorými podnikateľmi poskytujúcimi služby zasielateľstva, bez existencie transparentných podmienok možnosti dojednania takejto provízie dostupných všetkým zasielateľským spoločnostiam, došlo k zvýhodneniu podnikateľov Express, Express Slovakia, Proxar a NAKURAIL voči ostatným odberateľom služby železničnej nákladnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach na území Slovenskej republiky, ktorí takéto provízie v zmluvách nemali.

           Naviac, došlo zo strany Železníc Slovenskej republiky aj k rozdielnemu dojednaniu cenových zvýhodnení – provízií s podnikateľmi Express, Express Slovakia, Proxar a NAKURAIL, čím došlo  k znevýhodneniu v súťaži medzi týmito podnikateľmi navzájom. 

           Ekonomicky neodôvodneným rozdielnym dojednávaním cenových zvýhodnení zo strany Železníc Slovenskej republiky vo vzťahu k jednotlivým podnikateľom pri odbere porovnateľnej služby došlo  v súťaži o poskytovanú službu k zvýhodneniu niektorých odberateľov vo vzťahu k iným odberateľom, čím došlo k obmedzovaniu hospodárskej súťaže pri porovnateľnom plnení voči jednotlivým prepravcom a zasielateľom.      

           Železnice Slovenskej republiky vo vyjadrení  listom č.1541/2005/O130/Um zo dňa 11.07.2005 k výzve pred vydaním rozhodnutia (list úradu č.3341/PMÚ SR/2005 zo dňa 14.06.2005) namietali  nedostatočné preukázanie uplatňovania rozdielnych  podmienok pri zhodnom alebo porovnateľnom plnení medzi jednotlivými zasielateľskými spoločnosťami a  nevyhodnotenie pojmu provízia z hľadiska vecného a právneho. K uvedenému úrad uvádza : 

           Rozhodujúcou skutočnosťou pre naplnenie ustanovenia § 7 ods. 5 písm. c) zákona č.188/1994 Z. z. a § 8 ods. 2 písm. c) zákona č.136/2001 Z. z. je to, že Železnice Slovenskej republiky pri poskytovaní služby nákladnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach na území Slovenskej republiky dojednali v zmluvách províziu iba so štyrmi podnikateľmi  a naviac aj dojednania provízie s týmito štyrmi podnikateľmi boli odlišné.    

           Úrad preukázal na konkrétnych zmluvách a dohode, že konaním Železníc Slovenskej republiky spočívajúcom v dojednaní provízie na individuálnej báze iba so štyrmi podnikateľmi poskytujúcimi služby zasielateľstva, bez existencie transparentných podmienok možnosti dojednania takejto provízie dostupných všetkým zasielateľským spoločnostiam, došlo k zvýhodneniu podnikateľov Express, Express Slovakia, Proxar a NAKURAIL voči ostatným odberateľom služby železničnej nákladnej dopravy hromadných substrátov pre veľkoodberateľov na stredných a dlhých tratiach na území Slovenskej republiky. Taktiež úrad preukázal, že došlo aj k reálnemu plneniu uvedených zmlúv a dohody.   

           Úrad vyhodnotil aj pojem provízia v Dohodách o spolupráci s podnikateľmi Express, Express Slovakia a Proxar a v Zmluve o kooperácii s podnikateľom NAKURAIL, podľa ktorých sa výška základnej provízie v % odvíja od celkového ročného obratu z vykonanej zasielateľskej činnosti, ktorá je predmetom podnikania jednotlivých spoločností. Z uvedeného vyplýva, že dopravovateľ t.j. zasielateľská spoločnosť nemôže byť zároveň účastníkom dohody alebo zmluvy o vykonávaní zasielateľskej činnosti a zároveň tzv. treťou stranou, pre ktorú by sa táto  činnosť sprostredkovala a preto významovo nemohlo ísť o províziu ale o odmenu .  Naviac, úrad zistil, že preskúmavané provízie  v jednotlivých dohodách a v zmluve nemajú oporu v Smerniciach pre dohodovanie podmienok prepravy tovaru účinných v čase ich uzatvorenia a následného plnenia, pretože tieto neobsahujú v žiadnej súvislosti pojem provízia.  

           Pokiaľ ide o výklad pojmu provízia, podľa názoru úradu, nie je rozhodujúce, ako si zmluvné strany nazvali túto formu cenového zvýhodnenia dojednanú v preskúmavaných dohodách zmluve a preto nie je pre posúdenie rozhodujúci rozbor tohto pojmu z právneho hľadiska, pretože úrad analyzoval jednotlivé dohody a zmluvu s ohľadom na ich obsah a ich reálne plnenie a nie s ohľadom na názvy ich príslušných článkov alebo paragrafov.  

D) Pokuta

           Podľa § 14 ods.1 zákona č.188/1994 Z. z. je úrad oprávnený za porušenie povinností podľa tohto zákona uložiť podnikateľovi pokutu podľa závažnosti porušenia   až   do výšky 10 % z obratu za predchádzajúce účtovné obdobie a podľa § 38 ods. 1 zákona 136/2001 Z. z. za porušenie zákazu zneužívania dominantného postavenia uloží úrad podnikateľovi pokutu do 10 % z obratu podľa § 10 ods.3 za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie.  

           Podľa § 38 ods. 10  zákona č.136/2001 Z. z., úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku trvania porušovania ustanovení zákona. Pri posudzovaní závažnosti porušovania ustanovení tohto zákona berie do úvahy jeho povahu skutočný dopad na trh a tam kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné faktory, najmä opakované porušovanie tohto zákona tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania ustanovení tohto zákona, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušenia ustanovenia tohto zákona.

           Úrad konštatoval, že správanie spočívajúce v uplatňovaní diskriminačného prístupu nie je praktikou v dôsledku ktorej dochádza k priamemu poškodeniu spotrebiteľov, je však spôsobilé obmedziť súťaž prostredníctvom ovplyvnenia štruktúry trhu. Predpokladom uloženia pokuty však nie je preukázanie, že skutočne došlo k obmedzeniu súťaže na trhu, resp. že došlo k reálnemu poškodeniu spotrebiteľov. Toto konštatovanie možno oprieť aj o rozsudok v právnej veci Compagnie maritime belge transport a ďalší ( Komisia č.T-24/93,T-25/93,T-26/93 a T-28/93), v ktorom súd konštatoval, že ak jeden alebo viacero podnikov majúcich dominantné postavenie skutočne realizujú postup, ktorého cieľom je odstrániť konkurenta, okolnosť, že zamýšľaný výsledok sa nedostavil nestačí preto, aby sa zamietlo posúdenie tohto postupu ako zneužitie dominantného postavenia v zmysle čl. 86 Zmluvy.

          Vzhľadom na to, že v posudzovanom prípade došlo k diskriminácii, t.j. k uplatňovaniu rozdielnych podmienok pri porovnateľnom plnení aj voči jednotlivým podnikateľom , ktorí sú navzájom v konkurenčnom postavení, dopad na trh je o to škodlivejší. Svedčí o tom aj posilňovanie trhového podielu najmä podnikateľov patriacich do skupiny Express Group t.j. Express a Express Slovakia v rozhodnom posudzovanom období, v dôsledku čoho sa cítili poškodení konkurenti týchto spoločností, ako napr. podnikateľ ŠPED – TRANS, a.s. Levice. Svedok Ján Ďurian za ŠPED – TRANS a.s. Levice sa do zápisnice zo dňa 22.06.2004 vyjadril cit. “Rovnako skutočnosť odlišného poskytovania zliav pre firmu Express Slovakia potvrdzuje aj objektívne neodôvodniteľná expanzia firmy Express Slovakia od  roku 1999. Podľa vyjadrenia Zväzu logistiky a zasielateľstva SR doručeného na úrad 13. 10.2003 zaevidovaného pod. č.6306, v dôsledku zvýhodnenia podnikateľa Express došlo k presunu veľkej časti zákazníkov od iných zasielateľských spoločností k podnikateľovi Express.

          Uvedené dôkazy úrad považuje za skutočnosti známe z úradnej činnosti vyššie ukončeného konania, ukončeného rozhodnutím č.2004/DZ/R/2/182. 

           Z hľadiska skutočného dopadu na trh úrad zistil, že  zasielateľské spoločnosti,  ktoré sú odberateľmi služby železničnej nákladnej dopravy, si intenzívne konkurujú v snahe získať si zákazníka, pre ktorého jedným z rozhodujúcich kritérii pre výber zasielateľskej spoločnosti je cena poskytovanej služby. V dôsledku poskytovania provízie mohli teda zvýhodnené zasielateľské spoločnosti poskytovať svoje služby v nižších cenách a tým si zabezpečiť lepšie postavenie na trhu v boji o zákazníka. Rozhodujúcim faktorom bolo, že došlo k ekonomicky neodôvodnenému rozdielnému dojednaniu cenových zvýhodnení zo strany Železníc Slovenskej republiky vo vzťahu k jednotlivým podnikateľom pri odbere porovnateľnej služby, čím boli títo v súťaži o poskytovanú službu zvýhodnení vo vzťahu k iným odberateľom, čím došlo k naplneniu ustanovenia § 7 ods. 5 písm. c)  zákona č. 188/1994 Z. z. a ustanovenia § 8 ods. 2 písm. c) zákona č.136/2001 Z. z.

           Veľkosť relevantného trhu, ktorý úrad  definoval ako priestorový relevantný trh, ktorý je totožný s územím Slovenskej republiky, úrad považuje za závažné kritérium, pretože protisúťažná praktika sa uplatňovala na celom území Slovenska.  

           Na základe posúdenia uvedených kritérií úrad dospel k záveru, že konanie Železníc Slovenskej republiky má charakter závažného porušenia. Úrad zohľadnil, že v posudzovanom prípade došlo k diskriminácii, t.j. k uplatňovaniu rozdielnych podmienok pri porovnateľnom plnení aj voči jednotlivým podnikateľom, ktorí sú navzájom v konkurenčnom postavení a preto dopad na trh je o to škodlivejší.

           Ďalším rozhodujúcim kritériom pre posúdení výšky pokuty bola dĺžka porušovania. Úrad zistil, že z hľadiska dĺžky porušovania, Dohody o spolupráci uzavreté so skupinou Express a s podnikateľom Proxar majú strednodobí charakter ale Kooperačná zmluva o spolupráci s podnikateľom NAKURAIL mala charakter dlhodobí, pričom za strednodobé porušovanie  možno považovať porušovanie v dĺžke od 6 mesiacov do 3 rokov a za dlhodobé porušovanie možno považovať porušovanie dlhšie ako 3 roky. Úrad bral do úvahy aj okolnosť, že Železnice Slovenskej republiky majú dostatočné právnické a ekonomické znalosti, ktoré jej umožňujú rozoznať, či jej konanie predstavuje porušenie pravidiel hospodárskej súťaže. 

Poučenie:

           Podľa § 34 ods.1 zákona č.136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č.347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov možno proti tomuto rozhodnutiu podať rozklad Rade Protimonopolného úradu Slovenskej republiky  prostredníctvom Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia, Drieňova 24, 826 03 Bratislava, v lehote do 15 dní odo dňa doručenia rozhodnutia. Podľa § 61 ods.1 zákona č.71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov včas podaný rozklad má odkladný účinok. Toto rozhodnutie je preskúmateľné Krajským súdom v Bratislave podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku po vyčerpaní riadnych opravných prostriedkov. 

                                                                                        Ing. Ladislav Szabó
                                                                                            riaditeľ odboru
                                                                          zneužívania dominantného postavenia

Rozhodnutie sa doručí:

Železnice Slovenskej republiky
Klemensova 8
813 61 Bratislava