PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

  ROZHODNUTIE

Číslo: 	2006/SP/R/2/064	                   Bratislava  23. jún 2006	

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov, v správnom konaní č. 0107/OZ/2005, na základe rozkladu  podnikateľa ĽUDOVÁ BANKA, a.s., Vysoká 9, 810 00 Bratislava

                                              mení

rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia č. 2006/SP/2/1/017 zo dňa 27.02.2006 takto:

Na základe § 38 ods. 5 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov ukladá podnikateľovi ĽUDOVÁ BANKA, a.s., Vysoká 9, 810 00 Bratislava za predloženie neúplných informácií listom č. 3579/2005, doručeným úradu dňa 28.06.2005 pokutu vo výške 100 000,-Sk, slovom stotisíc korún slovenských, ktorú je povinný uhradiť v lehote do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia Protimonopolnému úradu Slovenskej republiky na účet 7000060793/8180 KS 1118 VS 064 vedený v Štátnej pokladnici. 

Odôvodnenie:

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“) v rámci prešetrovania na relevantnom trhu podľa § 22 ods. 1 písm. a) zákona 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) v súvislosti s výberovým konaním na riešenie integrovanej komunikačnej platformy pre podnikateľa ĽUDOVÁ BANKA, a.s., Vysoká 9, 810 00 Bratislava (ďalej len „Banka“) požiadal Banku listom č. 3406/PMÚ SR/2004 zo dňa 17.06.2004 o poskytnutie informácií (ďalej len „žiadosť o informácie“). 

Dňa 28.06.2005 bola úradu doručená odpoveď Banky (list ev. pod č. 3579/2005). Úrad vyhodnotil odpoveď Banky na otázku č. 6 ako poskytnutie nepravdivých údajov a odpoveď Banky na otázku č.  9 ako poskytnutie neúplných údajov. 

	Na základe uvedených skutočností úrad Slovenskej republiky v správnom konaní č. 0107/OZ/2005 podľa § 38 ods. 5 zákona rozhodol o uložení pokuty Banke vo výške 500 000,- Sk za predloženie nepravdivých a neúplných informácií. 

	Proti tomuto rozhodnutiu podala Banka v zákonom stanovenej lehote rozklad (list ev. pod č. 1264/2006, doručený dňa 15.03.2006). 

K záveru úradu ohľadom poskytnutia nepravdivých údajov namietala nasledovné: 
	
1.	„Pri vyjadrení sa k predmetnej otázke totiž Banka vychádzala z predpokladu, že v danom prípade ide o otázku, ktorá priamo nadväzuje na požiadavku z listu zo dňa 18.4.2005 a teda, týka sa cenovej ponuky, na základe ktorej si Banka vybrala v rámci výberového konania zmluvného partnera. Banka sa teda domnievala, že úrad má na mysli a požaduje, tak ako bolo v liste úradu uvedené „cenovú ponuku na základe ktorej sa Banka rozhodla vybrať konkrétneho záujemcu“. Do okamihu rozhodnutia o výbere budúceho dodávateľa služieb už zmena v cenovej ponuke nebola vykonaná. Na základe uvedeného máme za to, že Banka v liste zo dňa 23.6.2005 (doručenom Úradu 28.6.2005) poskytla Úradu pravdivé údaje, tak ako to ustanovujú príslušné ustanovenia zákona. Po skončení výberového konania Banka viedla rokovania so spoločnosťou Slovak Telecom, a.s., Námestie slobody 6, 817 62  Bratislava, IČO: 35 763 469 (ďalej len „ST“) s cieľom uzatvoriť zmluvný vzťah. Zmluva bola uzavretá dňa 20.10.2004, pričom pri uzatváraní zmluvy v dôsledku dodatočných požiadaviek na zmeny zo strany Banky – napr. úprava prenosových rýchlostí pre niektoré pobočky (existujúce aj plánované) bola cenová ponuka dohodou zmluvných strán v zmluve upravená. Uvedená skutočnosť bola zrejmá už z predložených podkladov. Oznámenie Banky (v liste zo dňa 14.11.2005), že došlo k modifikácii ceny je teda rovnako pravdivé a nie je v rozpore s vyššie uvedeným, nakoľko „cenová ponuka ako podklad do výberového konania, a cena uvedená v zmluvách (Vykonávacie zmluvy)“ sú dve odlišné veci. Cena resp. jej zmeny v zmluvách boli totiž vyvolané drobnými úpravami v dôsledku procesu optimalizácie siete. Porovnaním cien v predložených podkladoch (cenovej ponuky z augusta 2004 a zmluvných cien uvedených vo vykonávacej zmluve) je zrejmé, že zmeny boli nepatrné.“

	K záveru úradu ohľadom poskytnutia neúplných informácií Banka namietala nasledovné: 

2.	„Banka uzavrela s ST Rámcovú zmluvu č.0120048445 dňa 20.10.2004. Tak ako napovedá jej názov a aj samotný obsah, upravuje veľmi všeobecným spôsobom a veľmi rámcovo podmienky zmluvného vzťahu. Zároveň je priamo v nej dohodnuté, že rozsah, kvalita, cena, obchodné, platobné, technické a ostatné podmienky budú dohodnuté zmluvnými stranami v osobitných vykonávacích zmluvách. V nadväznosti na vyššie uvedené, boli teda súčasne uzavreté

•	Vykonávacia zmluva č.1 k Rámcovej zmluve č.012004845 Zmluva o pripojení, ktorá upravuje poskytovanie sieťových služieb Frame Relay (resp. prístupových a virtuálnych okruhov služby Frame Relay) a služieb prenajatých okruhov. Táto zmluva však nepojednáva o VPS.
•	Vykonávacia zmluva č.2 k Rámcovej zmluve č.012004845 zo dňa 20.10.2004 Dohoda o Voice VPN, (ďalej len „VZ 2“) – túto zmluvu Banka úradu predložila, nakoľko ide o osobitnú zmluvu, ktorá upravuje právo Voice VPN.

Nakoľko, podľa názoru Banky, VPS sa týkala len VZ 2, Banka mala za to, že predložením VZ 2 s prílohami vrátanie obchodných podmienok požiadavku úradu, uvedenú v bode 9) listu zo dňa 17.6.2004, splnila riadne a včas.“

3.	„To, že Banka konala v dobrej viere dosvedčuje aj fakt, že už z názvu VZ 2 (Vykonávacia zmluva č.2 k Rámcovej zmluve č. 012004845 zo dňa 20.10.2004) vyplýva, že ide o vykonávaciu zmluvu k RZ a taktiež je zrejmé, že ak sa jedná o vykonávaciu zmluvu č. 2, tak logicky musí existovať aj vykonávacia zmluva č. 1. Banka nemala v úmysle predkladať úradu neúplné resp. nepresné informácie a tým sa vystavovať spáchaniu správneho deliktu, čo vyplýva aj z toho, že predložila riadne a včas VZ 2, z názvu ktorej jednoznačne vyplývalo, že Banka musí mať s ST uzavretú ako Rámcovú zmluvu č. 012004845 tak aj Vykonávaciu zmluvu č. 1. Úrad mal a mohol zistiť skutočnosť, že existuje aj RZ ako aj VZ 1 hneď po doručení odpovede Banky zo dňa 28.6.2005 a nie až z listu ST, ktorý bol úradu doručený dňa 4.11.2005. Úrad požiadavku na predloženie RZ ani VZ 1 nevzniesol ani na spoločnom rokovaní dňa 12.9.2005, ani vo svojom liste zo dňa 13.9.2005 doručenom Banke dňa 19.9.2005, preto mala Banka za to, že na otázku úradu odpovedala úplne a predložené doklady sú pre potreby šetrenia úradu dostatočné. V opačnom prípade by úrad zrejme žiadal Banku o ďalšie doklady bez zbytočného odkladu a nie až po viac ako štyroch mesiacoch.“

	K uloženej pokute Banka namietala nasledovné:

4.	„Úrad pri určení súhrnnej výšky pokuty za údajné poskytnutie nepravdivých ako aj neúplných informácií vychádzal z povahy protiprávneho konania, avšak nie konania Banky, ale konania ST, pričom údajne práve doklady a informácie Banky boli potrebné pre ďalšie konanie úradu voči ST. S týmto argumentom však nekorešponduje skutočnosť, že práve ST, ako subjekt, ktorý údajne zneužíval dominantné postavenie na trhu, predložil úradu doklady a informácie z ktorých Úrad zistil skutočnosti, odôvodňujúce vydať rozhodnutie vo veci zneužívania dominantného postavenia. Možno skonštatovať, že úrad mohol získať informácie, ktoré mu neposkytla Banka, priamo od prešetrovaného subjektu, ktorý bol druhou zmluvnou stranou VZ 1. pričom je skutočnosťou hodnou osobitného zreteľa, že Banka nemala žiaden záujem snažiť sa úmyselne utajiť zníženie ceny tak ako to tvrdí Úrad, nakoľko v danom konaní, ktoré sa týkalo výlučne ST, nebola žiadnym spôsobom zainteresovaná.“

5.	„Úrad ďalej pri určení výšky pokuty bral do úvahy postavenie Banky na trhu, jej obrat za rok 2004, dokonca cez jej akcionárov aj pôsobenie Banky v medzinárodnom kontexte a jej ekonomicko-právne zázemie. K týmto kritériám, z ktorých úrad vychádzal pri určení výšky pokuty je potrebné uviesť, že úrad vôbec nebral do úvahy dĺžku údajného porušovania povinnosti. Závažnosť údajného porušovania bral úrad do úvahy skôr z hľadiska povahy porušovania zákona ST ako Bankou, pričom ďalšie kritériá pre posúdenie závažnosti porušenia zákona, teda skutočný dopad na trh resp. veľkosť relevantného trhu neposudzoval vôbec.“
 
6.	„Čo sa týka ďalších kritérií je potrebné, vzhľadom na neprimeranú výšku uloženej pokuty pripomenúť, že opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušovania, úrad rovnako nebral do úvahy zrejme preto, že tieto svedčili v prospech Banky. Nakoľko ak by aj došlo k hodnoteniu konania Banky, ako k spáchaniu správneho deliktu Bankou, čo však rozhodne popierame, Banka príkladne spolupracovala s úradom, išlo by o jej prvý prípad porušenia Zákona od vzniku Banky (1991), Banka rozhodne nebola iniciátor porušovania a už vonkoncom nemala a ani nemohla mať z porušovania zákona žiadny prospech.“

7.	„Úrad sa tiež vôbec nezaoberal zdôvodnením výšky pokuty za každé jedno porušenie zákona zvlášť.“

8.	„Vzhľadom k vyššie uvedeným skutočnostiam považujeme výšku uloženej pokuty za neprimeranú, nedostatočne zistenú a neodôvodnenú a rozhodnutie ako celok považujeme za nepreskúmateľné. 	Rozhodnutie je nepreskúmateľné aj z dôvodu, že úrad sa vôbec nezaoberal následkom údajného protiprávneho konania resp. príčinnej súvislosti medzi údajným protiprávnym konaním a škodlivým následkom takéhoto konania ako ani otázkou miery údajného zavinenia Banky pri porušení zákona.“

	Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“) preskúmala rozkladom napadnuté rozhodnutie a zistila nasledovné.

1.	Poskytnutie nepravdivých údajov

Otázka č. 6 v žiadosti o informácie znela: 

„Uveďte, či došlo k zmene konečnej verzie cenovej ponuky spoločnosti Slovak Telecom, a.s. z augusta 2004, ktorú ste úradu predložili listom z 22.04.2005. Ak áno, uveďte kedy k tomu došlo a tieto zmeny predložte úradu.“

Na túto otázku Banka uviedla nasledovnú odpoveď: 

„ ....  (obchodné tajomstvo)“

Počas správneho konania vo veci možného zneužitia dominantného postavenia podnikateľom ST v súvislosti s predmetným výberovým konaním však úrad na základe údajov predložených podnikateľom ST dňa 04.11.2005 (list ev. pod č. 6099/PMÚ SR/2005), že  „ ...  (obchodné tajomstvo)“. Uvedené úrad vyhodnotil ako poskytnutie nepravdivých údajov. 

Rada úradu sa v tomto smere nestotožňuje so záverom prvostupňového orgánu. Podľa názoru Rady úradu úrad predmetnú otázku neformuloval jednoznačne a presne. Nie je z nej možné jednoznačne zistiť, či sa úrad dopytoval na cenovú ponuku predloženú podnikateľom ST Banke alebo na konečné riešenie, t.j. cenu uvedenú vo Vykonávacích zmluvách. Otázka pripúšťala ako pravdivú aj odpoveď, ktorú uviedla Banka, lebo je nepochybné, že samotná cenová ponuka predložená podnikateľom ST v auguste 2004 sa nemenila. Podľa názoru Rady úradu preto poskytnutie takejto odpovede Bankou nemožno kvalifikovať ako poskytnutie nepravdivých údajov, ktorým by došlo k porušeniu povinnosti podľa § 40 zákona.  

K tomuto záveru Banka v priebehu druhostupňového konania neuviedla žiadne námietky. 

2.	Poskytnutie neúplných údajov

Otázka č. 9 v žiadosti o informácie znela: 

„Predložte všetky zmluvné resp. obchodné podmienky medzi Ľudovou Bankou, a.s. a Slovak Telecom, a.s. týkajúce sa VPS (virtuálna privátna sieť)“.

Banka vo svojej odpovedi preložila nasledovné podklady: 

a)	Vykonávacia zmluva č. 2 k Rámcovej zmluve č. 012004845, Dohoda o Voice VPN, vrátane príloh,
b)	Všeobecné podmienky spoločnosti Slovak Telecom, a.s. na poskytovanie „Verejnej telefónnej služby“,
c)	Všeobecné podmienky spoločnosti Slovak Telecom, a.s. na poskytovanie Verejnej telekomunikačnej služby „ISDN“.

Počas správneho konania vo veci možného zneužitia dominantného postavenia podnikateľom ST v súvislosti s predmetným výberovým konaním však úrad na základe údajov predložených podnikateľom ST dňa 04.11.2005 (list ev. pod č. 6099/PMÚ SR/2005) zistil, že okrem vyššie uvedených dokumentov predložených Bankou, existujú medzi Bankou a ST aj nasledovné zmluvné vzťahy týkajúce sa VPS:

a)	Rámcová zmluva č. 012004845
b)	Vykonávacia zmluva č. 1 k Rámcovej zmluve č. 012004845

Uvedenú odpoveď Banky úrad vyhodnotil ako predloženie neúplných údajov. 

Rada úradu sa v tomto smere v plnom rozsahu stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu. Z obsahu Rámcovej zmluvy, ako aj Vykonávacej zmluvy č. 1 k Rámcovej zmluve je zrejmé, že oba tieto dokumenty sa tiež týkajú VPS. Konkrétne, Rámcová zmluva upravuje všeobecne a rámcovo podmienky zmluvného vzťahu, pričom stanovuje, že rozsah, kvalita, cena a ďalšie podmienky budú upravené vo Vykonávacích zmluvách. Obsahom zmluvného vzťahu bola dátová aj hlasová VPS, je teda nespochybniteľné, že Rámcová zmluva sa týkala VPS. Vykonávacia zmluva č. 1, ktorú Banka úradu nepredložila, upravuje poskytovanie sieťových služieb Frame Relay a služieb prenajatých okruhov. Z obsahu tejto zmluvy je zrejmé, že ide o súčasť technického riešenia VPS a je teda evidentné, že aj Vykonávacia zmluva č. 1 sa VPS týka. Podľa názoru Rady úradu je nepochybné, že bolo povinnosťou Banky na žiadosť úradu formulovanú v otázke č. 9 predložiť všetkých päť vyššie uvedených dokumentov a nielen tie tri, ktoré úradu predložila.  

Rada úradu dospela k záveru, že poskytnutím takejto odpovede sa Banka dopustila porušenia povinnosti podľa § 40 zákona.  

Argumenty Banky, uvedené v rozklade i v priebehu konania, nie sú podľa názoru Rady úradu spôsobilé tento záver vyvrátiť, pretože žiadosť úradu bola formulovaná presne a určito, nepripúšťala pochybnosti a bolo z nej možné jednoznačne identifikovať, o predloženie akých dokumentov úrad žiada.  

3.	Pokuta

Vzhľadom na zmenu rozsahu protiprávneho konania Banky sa Rada úradu zaoberala len uložením pokuty za poskytnutie neúplných informácií. Nebolo preto dôvodné zaoberať sa námietkou Banky, že úrad mal vyhodnotiť každé porušenie zákona zvlášť. 

Základnými kritériami sú závažnosť a dĺžka porušovania ustanovení zákona. 

Ohľadom zhodnotenia závažnosti posudzovaného konania Banky sa Rada úradu v plnom rozsahu stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu. Podľa názoru Rady úradu úrad dostatočným spôsobom vyhodnotil, v čom spočívala závažnosť protiprávneho konania Banky (str. 5 rozkladom napadnutého rozhodnutia). Rada úradu neakceptuje námietku Banky, že úrad pri určení závažnosti vychádzal z povahy posudzovaného konania ST a nie Banky. Popis skúmaného konania ST je v rozhodnutí nevyhnutný za účelom zdôvodnenia dôležitosti informácií požadovaných úradom od Banky.  

Podľa § 32 správneho poriadku je obstaranie podkladov pre rozhodnutie  vecou správneho orgánu. Správny orgán je povinný sám, z vlastnej iniciatívy určiť, aké zistenia a akými prostriedkami treba vykonať. Podklady treba zisťovať rýchlo, hospodárne a efektívne tak, aby bol naplnený účel správneho konania, v tomto prípade zistenia, či v skúmanom prípade došlo zo strany ST k porušeniu zákona.  

 V súlade s uvedeným úrad zvolil spôsob obstarania nevyhnutných informácií nie od účastníka konania, t.j. od ST, ale od subjektu, ktorý skúmané výberové konanie vyhlásil a mal záujem o najvýhodnejšiu ponuku. Práve Banka je tým subjektom, ktorý má o skúmanom výberovom konaní najkomplexnejšie informácie, keďže bola jeho vyhlasovateľom. U Banky existoval aj odôvodnený predpoklad, že úradu poskytne objektívne a neskreslené informácie, keďže nemala, na rozdiel od subjektov zúčastnených na výberovom konaní, záujem uspieť s ponukou. Naviac, predmetom šetrenia a následného správneho konania vo veci možného zneužitia dominantného postavenia nebolo posudzovanie súladu jej konania so zákonom. 

Úrad v konečnom dôsledku získal uvedené informácie aj od ST, pričom práve tieto preukázali neúplnosť informácií poskytnutých Bankou. Údaje od ST však získal až podstatne neskôr (o cca 4 mesiace) a dovtedy v konaní vychádzal len z údajov poskytnutých Bankou, ktoré považoval za úplné a pravdivé, čo mohlo spôsobiť nesprávnosť postupu úradu v šetrení.  

V tomto prípade pri vyhodnocovaní závažnosti nebolo možné použiť kritérium skutočného dopadu na trh, ani zohľadniť veľkosť relevantného trhu, pretože išlo o konanie spočívajúce v nepredložení úplných informácií a negatívny dopad takéhoto konania spočíva v  sťažovaní priebehu šetrenia a činnosti úradu a nie v protisúťažnom konaní s konkrétnym dopadom na trh. 

Na základe vyššie uvedených skutočností sa Rada úradu stotožňuje s posúdením závažnosti konania Banky úradom. 

Banka namietala, že úrad nevyhodnotil dĺžku protiprávneho konania tak, ako stanovuje zákon v § 38 ods. 10. Rada úradu konštatuje, že v tomto prípade ide o jednorazové porušenie zákona a nie o trvajúci delikt, preto nie je možné dĺžku konania Banky osobitne vyhodnocovať. 

K ostatným námietkam banky, týkajúcim sa nevyhodnotenia ďalších kritérií stanovených § 38 ods. 10 zákona, Rada úradu uvádza nasledovné: 

V prvom rade je potrebné zdôrazniť, že ide o kritériá, ktoré úrad nevyhodnocuje obligatórne, ale len tam, kde je to s ohľadom na kontext konkrétneho prípadu možné a účelné. Ako už bolo uvedené, nejedná sa o porušenie súťažných pravidiel, ale o sťažovanie činnosti úradu a preto nie je možné hodnotiť faktory ako odmietnutie spolupráce podnikateľa s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu alebo neplnenie dohody obmedzujúcej v praxi. 

Keďže ide len o demonštratívny výpočet kritérií, úrad môže s ohľadom na osobitosti každého prípadu vziať do úvahy aj iné faktory. Rada úradu sa stotožňuje s vyhodnotením ďalších skutočností, ktoré bral úrad do úvahy (str. 6 rozkladom napadnutého rozhodnutia).

Rada úradu však konštatuje, že prvostupňový orgán nebral do úvahy   skutočnosť, že Banka sa zatiaľ obdobného konania v rozpore so zákonom nedopustila, ani jej za takéto konanie nebola uložená pokuta. 
   
Účelom pokuty podľa § 38 ods. 5 zákona je donútiť podnikateľa požadované informácie predložiť. Pokuta zároveň plní represívnu funkciu (potrestanie páchateľa za porušenie zákona) a preventívnu funkciu (odradenie páchateľa, ako aj ďalšie subjekty, od ďalšieho protiprávneho konania). 

V tomto prípade nebol donucovací charakter pokuty významný, keďže po tom, ako úrad od ST získal dodatočné informácie, nebolo už účelné prostredníctvom pokuty donucovať Banku k predloženiu úplných informácií. Naopak, Rada úradu v tomto prípade zdôrazňuje represívny, ale najmä preventívny charakter ukladanej pokuty. 

Rada úradu neakceptuje námietku Banky, že úrad mal v tomto prípade skúmať následok protiprávneho konania a mieru zavinenia Banky. Správne delikty stanovené zákonom sú postavené na princípe objektívnej zodpovednosti, ktorá sa uplatňuje bez ohľadu na zavinenie. Zavinenie nie je súčasťou skutkovej podstaty posudzovaného správneho deliktu. Následkom protiprávneho konania je v tomto prípade neúplnosť podkladov, z ktorých úrad v šetrení vychádzal. Mohlo tak dôjsť k predlžovaniu a nesprávnemu  postupu úradu v šetrení.   

Rada úradu zvážila všetky dôvody uvádzané prvostupňovým orgánom v rozkladom napadnutom rozhodnutí a dospela k záveru, že prvostupňový orgán síce správne zistil kritériá relevantné pre uloženie pokuty za poskytnutie neúplných informácií, avšak na ich základe uložil neprimeranú pokutu. S ohľadom na zníženie rozsahu protiprávneho konania Banky, ako aj na potrebu primeranosti uloženej sankcie Rada úradu zmenila výšku sumy uloženej pokuty tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia. 

Poučenie :

Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Krajský súd v Bratislave do dvoch mesiacov od jeho doručenia.  

                                                                   

                                                                 

                                                                   Danica Paroulková
                                                                       predsedníčka
                                         Rady Protimonopolného úradu Slovenskej republiky

Rozhodnutie sa doručí :

1.	ĽUDOVÁ BANKA, a.s., Vysoká 9, 810 00 Bratislava
2.	Protimonopolný úrad SR, odbor zneužívania dominantného postavenia