PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo:	2006/DZ/R/2/104	Bratislava 08. septembra 2006	

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v  Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, v správnom konaní č. 0091/OZ/2005, podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov (správny poriadok)  

                                                zamieta 

rozklad podnikateľa Slovak Telekom, a.s., Námestie Slobody 6, 817 62 Bratislava voči rozhodnutiu Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia č. 2005/DZ/2/1/133 zo dňa 14.12.2005 a toto rozhodnutie potvrdzuje. 

Odôvodnenie:

	Protimonopolný úrad  Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“), vydal v správnom konaní č. 0091/OZ/2005 dňa 14.12.2005 rozhodnutie č. 2005/DZ/2/1/133, ktorým rozhodol, že:

1. konanie spoločnosti Slovak Telekom, a.s., Námestie slobody 6, 817 62 Bratislava, IČO: 35 763 469 (ďalej len „ST, a.s.“) spočívajúce v predložení cenovej ponuky z augusta 2004 pre Ľudovú banku, a.s. v rámci výberového konania na riešenie „Integrovanej komunikačnej platformy pre Ľudovú Banku, a.s.“ uskutočneného v období jún – september 2004 (ďalej len „Výberové konanie“) za súčasného uplatňovania cien za prenájom okruhov voči konkurentom podľa „Všeobecných podmienok spoločnosti Slovak Telecom, a.s. na poskytovanie verejnej telekomunikačnej služby prenájmu telekomunikačných okruhov“ účinných od 01.09.2003 a „Tarify Slovak Telecom“ pre poskytovanie služby prenájmu telekomunikačných okruhov“ účinnej od 01.05.2004 je zneužitím dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 písm. a) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) na relevantnom trhu poskytovania služby prenajatých okruhov za účelom vybudovania VPS v rámci Výberového konania na riešenie „Integrovanej komunikačnej platformy pre Ľudovú Banku, a.s.“ uskutočneného v období jún – september 2004  a je podľa § 8 ods. 6 zákona zakázané;

2. na základe § 38 ods. 1 zákona za zneužitie dominantného postavenia uložil spoločnosti ST, a.s. peňažnú pokutu vo výške 80 000 000,- Sk, slovom osemdesiat miliónov korún. 

	Proti tomuto rozhodnutiu podal účastník konania, podnikateľ ST, a.s., dňa 02.01.2006 v zákonom stanovenej lehote rozklad (list ev. pod č. 10/2006), v  ktorom  namietal voči nasledovným záverom úradu. 

1.	Nesprávna definícia tovarového relevantného trhu

Úrad vo svojom Rozhodnutí definoval tovarový relevantný trh ako trh poskytovania služieb virtuálnych privátnych sietí (ďalej len „VPS“) koncovým užívateľom, ktorými sú rôzne podnikateľské subjekty (str. 11 Rozhodnutia), zároveň však uvádza, že pre účely správneho konania je jeho predmetom iba dátová VPS. Tvrdenie úradu o tom, že tovarovým relevantným trhom a predmetom konania je iba dátová VPS je v rozpore s jeho ďalším tvrdením, že práve konkrétne výberové konanie je zo súťažného hľadiska moment, v ktorom dochádza k stretu ponuky a dopytu. Nie je možné skutočný obsah dopytu Ľudovej banky, a.s. – tj. Komplexné (integrované) riešenie komunikačných potrieb umelo zamieňať či rozdeľovať na jeho jednotlivé časti, a tieto napokon označiť ako predmet konania. Vo Výberovom konaní Ľudová banka nemala záujem na tom, aby dátovú službu poskytovala iná osoba, ako osoba, ktorá by zároveň poskytovala službu hlasovú. Banka požadovala jednotné (integrované) riešenie. Preto nie je ani dôvod na umelé delenie tovarového relevantného trhu.

Úrad odmietol aplikovať pri definícii relevantného trhu princíp technologickej neutrality. Úrad sa uspokojil so záverom, že „ponuky (v časti hlasovej VPS) účastníkov Výberového konania nie je možné nákladovo porovnávať, nakoľko sú poskytované rôznymi technológiami (pevná linka – mobil), preto táto časť ponúk nie je súčasťou tohto rozhodnutia“. Ďalej v časti Rozhodnutia „Činnosti a konania“ (strana 24) Úrad uzatvára, že „hlasové služby poskytované ST a Orange Slovensko, a.s., Prievozská 6/A, 821 09 Bratislava (ďalej len „Orange Slovensko, a.s.“) sú založené na iných technológiách, ktoré neobsahujú žiadnu rovnakú nákladovú položku, tak ako dátové služby, preto ich nie je možné z tohto hľadiska analyzovať“. ST dôrazne nesúhlasí s takýmto záverom Úradu, pretože princíp technologickej neutrality je základnou zásadou regulácie v oblasti elektronických komunikácií. Navyše fakt, že tieto hlasové technológie neobsahujú žiadnu rovnakú nákladovú položku, nemôže byť dôvodom na vylúčenie hlasovej časti VPS z definície tovarového relevantného trhu.

2.	Konanie ST, a.s. na relevantnom trhu

Úrad ďalej vymedzil konanie ST, a.s., v ktorom vidí zneužitie dominantného postavenia, ako „predloženie cenovej ponuky z augusta 2004 pre Ľudovú banku, a.s. za súčasného uplatňovania cien za prenájom okruhov voči konkurentom podľa Všeobecných podmienok a Tarify“. Toto konanie bolo posudzované iba vo vzťahu k predloženiu cenovej ponuky služieb v rámci dátovej VPS. V skutočnosti však konanie ST, a.s. spočívalo v predložení cenovej ponuky pre „Integrované riešenie komunikačnej platformy“ v rámci Výberového konania Ľudovej banky, čo je v rozpore s chápaním tovarového relevantného trhu, ako ho vo svojej výzve uvádza Úrad. V prípade zneužitia dominantného postavenia je nutné definovať konanie subjektu na relevantnom trhu, ktoré musí zodpovedať skutočnosti. Keďže Úrad pochybil a nesprávne a nelogicky definoval relevantný trh, neposudzoval ani potenciálne zneužitie dominantného postavenia na správne určenom relevantnom trhu.

	K definícii tovarového relevantného trhu účastník konania na podporu svojich tvrdení uviedol rozhodnutie Európskej komisie vo veci Atlas

3.	Zastupiteľnosť zabezpečenia prístupu k infraštruktúre poskytovateľa VPS

Hlavným dôvodom pre odmietnutie iných spôsobov riešení VPS je definícia priestorového relevantného trhu. Pretože existovali body pripojenia v rámci Ľudovej banky, a.s., v ktorých v dobe Výberového konania neboli dostupné iné spôsoby riešenia pripojení v rámci VPS v dostatočnej kvalite (dostupnosť, rýchlosť vybudovania, atď.), dospel Úrad k záveru, že tieto technológie nepredstavujú skutočný substitút pre prenajaté okruhy. Otázka zastupiteľnosti bola Úradom riešená iba v teoretickej rovine, čo ST, a.s. považuje za závažný procesný nedostatok spočívajúci v nedostatočne zistenom skutkovom stave. 

V danom Výberovom konaní považovala Ľudová banka, a.s. za zastupiteľné služby VPS bez ohľadu na to, či ich poskytuje pevný alebo mobilný operátor, teda či konečné technické riešenie je poskytované prostredníctvom pevnej siete, mobilnej siete, alebo kombináciou prepojenia pevnej a/alebo mobilnej siete. Úrad svoje závery o nezastupiteľnosti služby prenajatých okruhov v jednotlivých lokalitách nepodložil žiadnou konkrétnou analýzou ani inými uspokojivými dôkazmi.

Z vlastnej prezentácie Orange Slovensko, a.s. vyplýva, že sa v minulosti úspešne uchádzala vo výberových konaniach, ktorých predmetom bolo totožné komplexné riešenie komunikačných služieb pre celkom podobné subjekty (napr.  komunikačný systém pre Českú poisťovňu – Slovensko, a.s., VPS pre Sociálnu poisťovňu, a.s.). Spomínané prípady svedčia o tom, že na trhu služieb VPS sa spoločnosti Orange Slovensko, a.s.  darí uspieť s ponukami služieb pre týchto zákazníkov, a to aj vtedy, kedy nepoužíva prenajaté okruhy od Slovak Telecom.

ST, a.s. nesúhlasí so záverom úradu o nezastupiteľnosti služby prenajatých okruhov pre účely vybudovania služby VPS pre Ľudovú banku, a.s. s inými prístupovými okruhmi. VPS ako vysoko individuálne riešenia sú takou elektronickou komunikačnou službou, ktorá svojou podstatou pripúšťa kombináciu viacerých technologických riešení. Nezohľadnenie skutočnosti, že viac ako polovica pobočiek, ktoré mali byť zapojené do VPS sa nachádza v Bratislave, v ostatných krajských mestách, resp. v okresných mestách s dobrou dostupnosťou alternatívnych technológií a úplne zavrhnutie možnosti vzájomnej kombinácie týchto technológií pri posudzovaní otázky zastupiteľnosti pre účely definície relevantného trhu zo strany Úradu považuje ST, a.s. za príkry rozpor so zákonom.

Prenajaté okruhy ani neboli jedinou technológiou navrhovanou Orange Slovensko, a.s. na vyriešenie prístupovej cesty pobočky Ľudovej banky, a.s. na pripojenie k VPS, a.s. a Orange Slovensko, a.s. vo svojej ponuke rátal ešte s minimálne jedným alebo dvoma aplikovateľnými spôsobmi zabezpečenia prístupu. Prenajaté okruhy mali v tomto prípade alternatívu aj z pohľadu spoločnosti Orange Slovensko, a.s. a boli teda zastupiteľné. ST, a.s. preto trvá na svojom presvedčení, že služba prenajatých okruhov má v danom prípade plnohodnotné substitúty minimálne v polovici lokalít vyžadovaných Ľudovou bankou, a.s. na pripojenie do VPS.  

4.	Cenová zastupiteľnosť služieb VPS a podstata margin squeeze

	ST, a.s. namieta porovnanie celkovej ponúkanej mesačnej ceny ST, a.s. za službu VPS pre Ľudovú banku, a.s. a cenu prenajatého okruhu ST, a.s. pre Orange Slovensko, a.s.. Tento postup nie je podľa jeho názoru z ekonomického pohľadu ani z pohľadu súťažného práva prijateľný. Odkazuje na prípad Deutche Telekom, kde  vstup (t.j. cena za zdieľaný prístup k miestnemu vedeniu), ktorý konkurenti potrebovali pre poskytovanie služieb pre koncových užívateľov na tomto miestnom vedení, predstavoval podstatnú časť ceny, za ktorú bola napokon výsledná telekomunikačná služba ponúkaná koncových zákazníkom. V prípade služieb VPS však takýto postup nemožno aplikovať, pretože cena za prenajaté okruhy tvorí iba jednu z mnohých položiek v rámci komplexnej cenovej ponuky. Je nutné posúdiť, aké percento z celkovej konečnej čiastky za služby, ktoré boli predmetom Výberového konania, prestavujú celkové náklady Orange Slovensko, a.s. na prenajaté okruhy od ST, a.s.. V prípade cenovej ponuky v rámci Výberového konania je výsledná cena tvorená jednotlivými cenovými ponukami za všetky parciálne služby zahrnuté v tejto ponuke a nie je tak možné umelo izolovať jednu položku v rámci celkovej cenovej ponuky a túto porovnávať s cenou za prenájom okruhov. 

Úrad vo svojom rozhodnutí nikde nerozoberal, prečo považuje cenu za prenájom okruhov uvedenú v cenovej ponuke ST, a.s. v rámci Výberového konania za ekonomicky neospravedlniteľnú. 

ST, a.s. namieta  chybnú alokáciu nákladov v tabuľke č. 3 Úradu riadok 2. „Ostatné náklady“ na strane 28 Rozhodnutia. V tejto položke úrad zahrnul aj náklady prístupových okruhov Frame relay (viď. obr. 2.), ktoré sú súčasťou riešenia VPS pre Ľudovú banku, a.s.. Ak sa však aplikuje logika, že „...by Slovak Telecom, a.s. musel „interne platiť“ veľkoobchodnú cenu (prenájom okruhov), ktorá by tvorila jeho náklad, je nezmyselné, aby náklady prístupových okruhov Frame relay ostali započítané v položke „Ostatné náklady“. Ak by sa tak stalo, znamenalo by to, že niektoré z pobočiek (tie, ktoré boli pripojené prostredníctvom prístupových okruhov FR), by boli pripojené k sieti FR dvakrát, raz prostredníctvom prístupových okruhov FR a druhýkrát prostredníctvom prenajatých okruhov. Preto náklady prístupových okruhov FR musia byť započítané v riadku 1. Tab 3.) „Prenajaté okruhy“.

5.	Absencia kompetencie úradu po 1. januári 2004

Úrad v bode 1 výrokovej časti rozhodnutia uviedol, že konanie ST, a.s. bolo zneužitím dominantného postavenia v auguste 2004. Kompetencia úradu posudzovať konanie ST, a.s. ako podnikateľa vykonávajúceho činnosti podľa zákona č. 610/2003 Z. z. o elektronických komunikáciách skončila 31. decembra 2003, nakoľko od 1. januára v Slovenskej republike platí zákon č. 610/2003, ktorý ochranu hospodárskej súťaže v oblasti elektronických komunikácií zveruje Telekomunikačnému úradu Slovenskej republiky. 

6.	Neodôvodnenosť a neprimeranosť pokuty

	ST, a.s. namieta záver úradu, že pri akomkoľvek zneužití dominantného postavenia ide vždy o veľmi závažné porušenie zákona. Závažnosť treba posudzovať vzhľadom najmä na jeho negatívny dopad na spoločnosť, na dĺžku a rozsah takéhoto porušenia a tiež jeho vplyvu na ostatné subjekty na trhu. Úrad mal vziať do úvahy aj to, že znižovanie cien jednotlivými účastníkmi v obdobných výberových konaniach je úplne bežné. Dovoľuje si tiež podotknúť, že závažnosť konania ST, a.s. nebola zrejme až taká veľká, keď úrad začal v tejto veci konať až po viac ako roku, od kedy k posudzovanému konaniu došlo.

Úrad zhodnotil dĺžku trvania porušenia ustanovení zákona za jednorázové a krátkodobé, čo ST, a.s. považuje za veľmi významné kritérium pre stanovenie výšky pokuty. Toto kritérium má podľa nás značný vplyv na závažnosť potenciálneho porušenia zákona a jeho prípadnú spoločenskú nebezpečnosť. Výška pokuty by mala byť primeraná takémuto jednorázovému porušeniu zákona.  Výška pokuty je podľa názoru ST, a.s. diskriminačná v porovnaní s inými pokutami udelenými úradom iným spoločnostiam. 
Ďalej ST, a.s. namieta vyhodnotenie iných okolností, a to opakovaného porušenia zákona a schopnosti ST, a.s. rozpoznať, či môže byť jeho konanie porušením súťažných pravidiel. 

Uloženú pokutu ST, a.s. považuje za príliš vysokú a zjavne neprimeranú posudzovanému konaniu. 

Vzhľadom na všetky uvedené námietky ST, a.s. navrhuje rozhodnutie úradu zrušiť a konanie vo veci zastaviť.  

	Rada  Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“)
preskúmala rozkladom napadnuté rozhodnutie a oboznámila sa so spisovým materiálom s ním súvisiacim. V priebehu druhostupňového konania bol spisový materiál doplnený o stanovisko podnikateľa Orange Slovensko, a.s. a o vyjadrenie ST, a.s. Po oboznámení sa s výsledkami dokazovania rada úradu dospela  k nasledovným záverom.  

1.	Kompetencia úradu  

Rada úradu konštatuje, že úrad má kompetenciu v danom prípade konať. Zákon o ochrane hospodárskej súťaže je základnou právnou úpravou, zakotvujúcou princípy ochrany hospodárskej súťaže a je nepochybné, že celá právna úprava ochrany hospodárskej súťaže sa vzťahuje i na sektor elektronických komunikácií.  

Podľa § 2 ods. 6 zákona „Tento zákon sa nevzťahuje na prípady obmedzovania súťaže, ktorých posudzovanie patrí do pôsobnosti iného orgánu, ktorý zabezpečuje ochranu súťaže podľa osobitného predpisu“. Uvedené ustanovenie zabraňuje úradu konať len v tých prípadoch, ktoré spadajú pod konkrétne ustanovenia zákona č. 610/2003 Z.z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o elektronických komunikáciách“). Konanie podnikateľa ST, a.s., ktoré úrad posudzoval v tomto správnom konaní, nie je možné podradiť pod žiadne z ustanovení zákona o elektronických komunikáciách. Ani samotný účastník konania neuviedol, podľa ktorého z ustanovení zákona o telekomunikáciách by sa jeho konanie malo posudzovať. Naviac, súčasťou spisového materiálu je aj vyjadrenie Telekomunikačného úradu SR (ďalej len „TÚ SR“) o tom, že v tejto veci nemá právomoc konať (Vyjadrenie TÚ SR pre Orange Slovensko, a.s. - príloha k listu Orange Slovensko, a.s. zo dňa 22.03.2005, ev. pod č. 1590/2005, spis. materiál č. 9).    

2.	Relevantný trh

Rada úradu sa stotožňuje so zadefinovaním tovarového relevantného trhu tak, ako je uvedené v prvostupňovom rozhodnutí, t.j. ako relevantného trhu poskytovania služby prenájmu okruhov za účelom vybudovania VPS v rámci Výberového konania na riešenie „Integrovanej komunikačnej platformy pre Ľudovú banku, a.s.“ uskutočneného v období jún – september 2004. 

Prvostupňový orgán pri vymedzení trhov vychádzal z dopytu konečného zákazníka – Ľudovej banky, a.s.. Predmetom Výberového konania bolo vybudovanie hlasovej a dátovej VPS. Pri skúmaní charakteru služieb VPS prvostupňový orgán zistil, že každá VPS pozostáva z viacerých nevyhnutných komponentov, pričom jedným z nich je vždy prístupový okruh, potrebný na pripojenie užívateľa k infraštruktúre poskytovateľa. Zo spisového materiálu je zrejmé, že väčšina poskytovateľov služieb VPS  nedisponuje prístupovými okruhmi a naopak, vo všeobecnosti poskytovatelia prístupových technológií neposkytujú služby VPS. Jednoznačne však možno konštatovať, že prístupový okruh je nevyhnutný pre realizáciu samotnej VPS a pre poskytovanie služieb VPS koncovým zákazníkom. 

Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že ide o dva na sebe závislé, vertikálne prepojené trhy – trh poskytovania prístupových technológií pre poskytovateľov služieb VPS (vrchný trh) a trh poskytovania služieb VPS (spodný trh).

Prvostupňový orgán ďalej zisťoval, akými technológiami je možné poskytovať prístup a či sú tieto navzájom zastupiteľné. Správne pritom vychádzal z charakteru produktu VPS, ktorý vždy predstavuje individuálne, na mieru šité riešenie pre konkrétneho zákazníka s ohľadom na jeho komunikačné potreby, technické možnosti, geografické umiestnenie jeho jednotlivých pobočiek, preferencie a pod. 

Zo spisového materiálu vyplýva, že teoreticky je možné VPS budovať s použitím rôznych prístupových technológií, a to vedením (optické káble, metalické vedenie) a „vzdušnou cestou“ (FWA, mikrovlnné spojenie). Prvostupňový orgán podľa názoru Rady úradu dostatočným spôsobom preukázal, že v tomto prípade je zriadenie prístupu prostredníctvom metalického vedenia, ktoré sa prakticky realizuje službou prenájmu okruhov, nezastupiteľné so zriadením prístupu pomocou iných technológií. Rada úradu a ani prvostupňový orgán nespochybňujú, že vo všeobecnosti možno uvažovať o zastupiteľnosti viacerých vyššie uvedených technológií, ako namietal podnikateľ ST, a.s. vo svojich vyjadreniach. Vzhľadom na charakter produktu VPS, ktorý vždy predstavuje riešenie pre  konkrétneho zákazníka,  však použitie jednotlivých technológií bude vždy determinované geografickým umiestnením bodov, ktoré majú byť súčasťou VPS a relevantný trh bude možné zadefinovať vždy len v konkrétnom prípade. Z tohto dôvodu sú pre tento prípad irelevantné všeobecné námietky účastníka konania o zastupiteľnosti jednotlivých technológií, ako aj ním uvádzané rozhodnutia EK.  

Použitie niektorých technológií je vylúčené už priamo umiestnením pobočiek, ktoré majú byť súčasťou siete (napr. technológia bod – multibod FWA 26 GHz je dostupná len v 8 krajských mestách, optické vlákna taktiež nie sú plošne dostupné a vybudovanie tohto typu pripojenia je časovo náročné vzhľadom na potrebu administratívnych povolení a stavebných prác). 

Niektoré technológie úrad vyhodnotil ako nezastupiteľné s prenajatými okruhmi aj z cenových dôvodov (bod – multibod FWA 26 GHz, bod – bod  mikrovlnné spojenie, optické vlákna). 

Uvedené závery Rada úradu považuje za dostatočne preukázané a podložené v spise vyjadreniami poskytovateľov prístupových technológií a poskytovateľov služieb VPS (dokumenty v spise č. 34 – vyjadrenie GTS Slovakia s.r.o., č. 40 – vyjadrenie Nextra s.r.o., č. 49 – vyjadrenie T-Mobile Slovensko, a.s., č. 54 – vyjadrenie Telenor Networks, a.s. a č. 55 – vyjadrenie SWAN, a.s.). 

Prvostupňový orgán tiež podľa názoru Rady úradu presvedčivo preukázal a zdôvodnil, že okrem geografického umiestnenia jednotlivých bodov VPS sú v tomto prípade významných faktorom ovplyvňujúcim použitie iných technológií preferencie zákazníkov. Napríklad, v tomto prípade výsledky dokazovania preukazujú, že tzv. „vzdušné technológie“ sú bankami vnímané ako problematické z hľadiska vplyvov počasia, pretože negarantujú úplnú spoľahlivosť a bezpečnosť prenosu dát (ide o technológie bod – multibod FWA 26 GHz, bod – bod mikrovlnné spojenie). Zákazníci z bankového sektora požadujú úplnú spoľahlivosť a bezpečnosť aplikovanej technológie. Uvedené vyplýva z vyjadrení jednotlivých bánk, ktoré prvostupňový orgán oslovil (dokumenty v spise č. 39, 42, 44, 45, 46, 48, 50, 51). Tento záver potvrdil aj samotný podnikateľ ST, a.s., keď dňa 05.06.2006 do zápisnice uviedol, že banky vo všeobecnosti preferujú pevné pripojenie, pretože toto podľa názoru bánk najlepšie zabezpečí bezpečnosť prenášaných informácií. Rovnako, podnikateľ Orange Slovensko, a.s. uviedol, že z hľadiska bezpečnosti a kvality sú prenajaté okruhy užívateľmi preferované ako najkvalitnejší a najbezpečnejší spôsob pripojenia (list ev. pod č. 6146/2005, doručený 08.11.2005, dokument v spise č. 86). Podnikateľ ST, a.s. v rozklade namietal, že ide len o predsudky zákazníkov a  pri technológiách FWA je už v súčasnosti zabezpečenie pred monitorovaním prevádzky na vysokej úrovni. Rada úradu nespochybňuje, že uvedené je technicky možné, avšak preferencie zákazníkov sú tiež jedným z rozhodujúcich faktorov, ktorý je úrad povinný zohľadniť pri definícii relevantného trhu, čo prvostupňový orgán aj urobil.  

Ohľadom kombinácií jednotlivých druhov technológií rovnako platia závery týkajúce sa charakteristík jednotlivých technológií. Naviac, použitie jednotnej technológie je preferované aj z ekonomického hľadiska (nižšie náklady na školenie a obsluhu VPS). Obchodné tajomstvo .......... Obchodné tajomstvo. Z tohto dôvodu prípadné kombinácie rôznych technológií nemohli predstavovať porovnateľnú alternatívu a nemohli byť vyhodnotené ako zastupiteľné. 

Podľa názoru účastníka konania hlavným dôvodom pre odmietnutie iných spôsobov riešení VPS je nesprávna definícia priestorového relevantného trhu. Rada úradu sa v tomto smere stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že pri určovaní priestorového relevantného trhu je vzhľadom na charakter VPS vždy potrebné postupovať v každom prípade individuálne v závislosti od lokálnej dostupnosti jednotlivých technológií. V tomto konkrétnom prípade nemožno od seba oddeľovať definíciu tovarového a priestorového relevantného trhu, pretože ide o typ trhu, kde treba brať do úvahy vždy podmienky v konkrétnej lokalite, kde sa nachádzajú LAN (v tomto prípade jednotlivé pobočky banky) zákazníka. Každý korporátny zákazník tak bude predstavovať samostatný geografický relevantný trh. 

Všetky námietky uvádzané podnikateľom ST, a.s. (a aj rozhodnutie Komisie vo veci Atlas, uvádzané na ich podporu), sa týkajú definície spodného trhu, nie definície relevantného trhu, na ktorom úrad posudzoval dominantné postavenie a konanie podnikateľa ST, a.s..

Rada úradu potvrdzuje záver prvostupňového orgánu, že vzhľadom na to, že ide o dva na sebe závislé vertikálne prepojené trhy, prístup k vrchnému trhu (t.j. k infraštruktúre) je nevyhnutnou podmienkou poskytovania služieb VPS a teda  pôsobenia na spodnom trhu. Akokoľvek by bol zadefinovaný spodný trh, podnikateľ, ktorý by mal záujem poskytovať VPS bude vždy závislý od dostupnosti určitej technológie v mieste, kde sa nachádza LAN zákazníka (tu pobočka banky). Ako už bolo uvedené vyššie, geografické umiestnenie jednotlivých LAN zákazníka určuje  použitie jednotlivých technológií pri budovaní jeho VPS. Vrchný trh nemožno vymedziť všeobecne a zahrnúť naň všetky existujúce aj potenciálne technológie, pretože takýto postup by znamenal, že by sa na jeden trh dostali technológie, ktoré by si v praxi reálne vôbec nekonkurovali. 

Účastník konania ďalej namietal, že úrad pri definícii relevantného trhu neaplikoval princíp technologickej neutrality. Úrad a ani Rada úradu nespochybňujú názor účastníka konania, že princíp technologickej neutrality je základnou zásadou regulácie v oblasti elektronických komunikácií. Nejde však o zásadu, ktorá by sa aplikovala pri rozhodovaní súťažných orgánov. Naviac, ani samotný účastník konania bližšie vo svojich podaniach nešpecifikoval, ako by mal úrad túto zásadu pri definovaní relevantného trhu aplikovať. Rada úradu konštatuje, že úrad je pri definícii relevantného trhu viazaný § 3 ods. 3 až 6 zákona. V tomto prípade bol postup úradu v súlade so zákonom. 

Za zásadný procesný nedostatok a nedostatočne zistený skutkový stav účastník konania považuje, že otázku zastupiteľnosti úrad riešil len v teoretickej rovine. Rada úradu v tejto súvislosti poukazuje na § 32 ods. 2 správneho poriadku, podľa ktorého rozsah a spôsob zisťovania podkladov pre rozhodnutie určuje správny orgán. V prípade návrhov na vykonanie dôkazov zo strany účastníkov konania je vecou úvahy správneho orgánu, či navrhnutý dôkaz vykoná alebo či použije iný podklad pre rozhodnutie. V priebehu prvostupňového konania ST, a.s. ohľadom zastupiteľnosti nenavrhoval vykonanie žiadnych dôkazov. Prvostupňový orgán podľa názoru Rady úradu vykonal v tomto smere z vlastnej iniciatívy rozsiahle dokazovanie oslovením jednotlivých poskytovateľov prístupových infraštruktúr, poskytovateľov služieb VPS i odberateľov týchto služieb z bankového sektora (odkazy na konkrétne podklady zo spisovho materiálu sú uvedené v predchádzajúcich odsekoch). Rada úradu považuje zistenie skutkového stavu prvostupňovým orgánom za dostatočné pre závery, ktoré sú uvedené v prvostupňovom rozhodnutí. Závery prvostupňového orgánu majú oporu vo vykonanom dokazovaní. 

Účastník konania ďalej namietal umelé delenie relevantného trhu na poskytovanie služieb dátových a hlasových VPS, pričom podľa jeho názoru Ľudová banka požadovala komplexné riešenie. Rada úradu poukazuje na skutočnosť, že táto námietka smeruje voči spodnému trhu, teda nie voči relevantnému trhu, kde úrad preukazoval dominantné postavenie účastníka konania a jeho protiprávne konanie. Prvostupňový orgán podľa názoru Rady úradu dostatočne preukázal, že posudzovaná praktika má negatívny dopad na súťaž na spodnom trhu. Bez ohľadu na to, ako široko bude definovaný spodný trh, tieto negatívne účinky sa na ňom prejavia, pretože trh dátových VPS, na ktorý sa v rozhodnutí prvostupňový orgán zameral, je súčasťou trhu služieb VPS. Aj pri širšej definícii spodného trhu tak, ako navrhoval ST, a.s., by sa teda negatívny dopad jeho protiprávneho konania na tomto trhu prejavil. 

Rada úradu sa však stotožňuje s definíciou spodného trhu tak, ako uviedol prvostupňový orgán v rozhodnutí. Hlasové a dátové VPS sú z hľadiska svojho charakteru navzájom nezastupiteľné a tvoria samostatné relevantné trhy (str. 5 prvostupňového rozhodnutia). Skutočnosť, že vo Výberovom konaní bol súčasne dopyt po hlasovej i dátovej VPS neznamená, že tieto služby patria na jeden trh.     

Rada úradu tiež považuje za potrebné v tejto súvislosti uviesť, že deformácia súťaže pri dátovej VPS môže negatívne ovplyvniť aj súťaž v oblasti hlasových VPS, pokiaľ zákazník požaduje integrované riešenie, čo bol aj prípad tohto Výberového konania. Pokiaľ je totiž ponuka dátovej VPS „podhodnotená“, potom môže byť v konečnom dôsledku celé integrované riešenie pre zákazníka priaznivejšie, aj keby bola ponuka hlasovej VPS nastavená konkurenčne alebo by sa jej cena pohybovala nad konkurenčnou úrovňou cien.

ST, a.s. ďalej namietal, že spoločnosť Orange Slovensko, a.s. sa v minulosti úspešne uchádzala o projekty, kde tiež išlo o komplexné riešenie komunikačných služieb pre podobné subjekty – Českú poisťovňu – Slovensko, a.s. a Sociálnu poisťovňu, a.s.. Tieto prípady podľa názoru ST, a.s. svedčia o tom, že na trhu služieb VPS je možné uspieť aj vtedy, ak podnikateľ nevyužíva prenajaté okruhy od ST, a.s.. Podnikateľ ST, a.s. tiež uviedol, že ani v prípade Ľudovej banky, a.s. neboli prenajaté okruhy jedinou technológiou navrhovanou Orange Slovensko, a.s.. 

Ohľadom prípadu Českej poisťovne – Slovensko, a.s. prvostupňový orgán zistil, že komunikačný systém pre tento subjekt slúži celkom iným účelom a je yybudovaný na inom spôsobe pripojenia. Na rozdiel od Ľudovej banky sa v tomto prípade nepripájali pobočky a Česká poisťovňa Slovensko, a.s. nepožadovala permanentné pripojenie. Českej poisťovni – Slovensko, a.s. poskytuje Orange Slovensko, a.s. mobilný prístup pre pripojenie zamestnancov, ktorí sú dočasne mimo pracoviska prostredníctvom služby „Dátová privátna sieť cez GPRS“. Nejde o permanentné pripojenie LAN sietí pobočiek, ale o občasné  pripojenie konkrétneho užívateľa – likvidátora poistných udalostí do siete Českej poisťovne – Slovensko, a.s. 

V prípade VPS Sociálnej poisťovne, a.s. sú jednotlivé pobočky pripojené prevažne prenajatými okruhmi od ST, a.s. (85 z 98). Pripojenie zvyšných pobočiek inou technológiu bolo možné práve z dôvodu geografickej dostupnosti iných technológií (vyjadrenie Orange Slovensko, a.s., doručené 17.01.2006, dokument č. 98). Uvedené podľa názoru Rady úradu len potvrdzuje záver prvostupňového orgánu, že zastupiteľnosť jednotlivých prístupových technológií treba posudzovať vždy s ohľadom na špecifiká konkrétneho prípadu a na geografické umiestnenie jednotlivých súčastí VPS. 

V prípade ponuky Orange Slovensko, a.s. pre Ľudovú banku, a.s. vo Výberovom konaní mali byť 2 pobočky pripojené iným spôsobom ako prostredníctvom prenajatých okruhov, čo prvostupňový orgán zohľadnil aj pri posúdení protisúťažnej praktiky (str. 26 prvostupňového rozhodnutia). Táto skutočnosť nemala na preukázanie protiprávneho konania ST, a.s. žiadny vplyv. 

3.	Dominantné postavenie 

Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že podnikateľ ST a.s. má na vymedzenom relevantnom trhu dominantné postavenie. Závery prvostupňového orgánu sú v súlade so zákonom a majú oporu vo vykonanom dokazovaní. Ohľadom preukázania dominantného postavenia účastník konania namietal nesprávne vymedzenie relevantného trhu a v jeho dôsledku aj nesprávny záver o dominantnom postavení. K týmto námietkam sa Rada úradu vyjadrila v predchádzajúcej časti tohto rozhodnutia.  

 4.	Protisúťažné konanie podnikateľa ST, a.s.

Rada úradu sa zaoberala námietkou ST, a.s., týkajúcou sa chybnej alokácie jeho nákladov pri preukazovaní zneužitia dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 písm. a) zákona, uvedenou už v reakcii na výzvu pred vydaním prvostupňového rozhodnutia, ako aj v rozklade proti tomuto rozhodnutiu. Prvostupňový orgán pri preukazovaní protisúťažnej praktiky vychádzal z podkladov predložených účastníkom konania ST, a.s. listom ev. pod č. 5431/2005, doručeným úradu dňa 03.10.2005 (dokument č. 61). Rada úradu akceptovala námietku ST, a.s., že pri preukazovaní praktiky na základe týchto údajov bola časť nákladov ST, a.s., ktoré u neho tvoria náklady na prístup prostredníctvom prístupových okruhov Frame relay, započítaná v položke „Ostatné náklady“. 

Rada úradu konštatuje, že pri preukazovaní praktiky mal prvostupňový orgán pri zisťovaní ostatných nákladov ST, a.s. od jeho celkových nákladov na produkt odpočítať jeho náklady na prístup. V tomto prípade úrad nezistil a účastník konania ani nepredložil kalkuláciu „čistých“ nákladov na prístup, t.j. náklady na pripojenie prostredníctvom okruhov bez aplikovanej technológie. Predložil súhrnne náklady na prístup, a to jednak náklady na prístup  prostredníctvom prenajatých okruhov, ako aj náklady na prístup prostredníctvom prístupových okruhov Frame relay. Tieto údaje podnikateľ ST, a.s. predložil listom ev. pod č. 3680/2005, doručeným úradu dňa 01.07.2005.

Podľa výsledkov vykonaného došetrovania (zápisnica z vyjadrenia účastníka konania zo dňa 05.06.2006, odpoveď na otázku č. 2) Frame relay okruh znamená prístupový okruh, ktorého súčasťou je aj technológia Frame relay tak, aby bol tento okruh kompatibilný s VPS, ktorá je realizovaná technológiou Frame relay. To znamená, že prístupové okruhy Frame relay už obsahujú aj aplikovanú technológiu Frame relay, ktorá však nepredstavuje náklad na prístup, ale je súčasťou „ostatných nákladov“. Pre vybudovanie VPS je totiž potrebný samotný prístupový okruh, konkrétnu technológiu zvolí a aplikuje poskytovateľ VPS podľa požiadaviek konkrétneho zákazníka. 

V tomto prípade však podnikateľ ST, a.s. nepredložil „čisté“ náklady na prístup, t.j. náklady na prístupový okruh bez aplikovanej technológie. Rada úradu však zistila, že aj po prehodnotení alokácie nákladov tak, ako namietal podnikateľ ST, a.s. v rozklade a ako následne upresnil aj pri ústnom podaní vysvetlenia dňa 05.06.2006 sa podnikateľ ST, a.s. dopustil zneužitia dominantného postavenia na vymedzenom relevantnom trhu. 

Rada úradu považuje spôsob preukazovania praktiky margin squeeze prvostupňovým orgánom za správny. Ako však už bolo uvedené, podľa názoru Rady úradu prvostupňový orgán pri samotnom výpočte nevychádzal zo správnych údajov. Výpočet na základe správnych údajov preukazuje nasledujúca tabuľka. Metodika výpočtu je totožná s tou, ktorú použil prvostupňový orgán  (str. 24 až 28 prvostupňového rozhodnutia). 

Obchodné tajomstvo ....... Obchodné tajomstvo

Z údajov v tabuľke vyplývajú totožné závery ako uviedol aj prvostupňový orgán vo svojom rozhodnutí (str. 28 rozhodnutia). 

Rozdiel medzi maloobchodnou (cena pre Ľudovú Banku, a.s.) a  veľkoobchodnou (prenájom okruhov pre Orange Slovensko, a.s.) cenou spoločnosti ST, a.s. bol síce kladný (bod 6 tabuľky), avšak nebol dostatočný na to, aby pokryl náklady špecifické na produkt (bod 2 tabuľky), potrebné na poskytnutie služby pre Ľudovú Banku, a.s.  

V prípade, že by ST, a.s. musel „interne platiť“ veľkoobchodnú cenu (prenájom okruhov), ktorá by tvorila jeho náklad, jeho celkové náklady (bod 7 tabuľky) by boli vyššie ako cena, za ktorú poskytuje služby Ľudovej Banke, a.s., čo znamená že pri poskytovaní VPS pre Ľudovú Banku, a.s. by vytváral stratu (bod 8 tabuľky). 

Z iného hľadiska možno tiež konštatovať, že náklady, s ktorými musel Orange Slovensko, a.s. kalkulovať pri stanovení ceny pre Ľudovú Banku, a.s. v rámci Výberového konania sa neodrazili v cene ST, a.s. pre Ľudovú Banku, a.s. (bod 9 tabuľky).

Následkom vyššie uvedeného konania spoločnosti ST, a.s. v rámci Výberového konania bola maloobchodná cena spoločnosti ST, a.s. pre Ľudovú Banku, a.s. v porovnaní s maloobchodnou cenou spoločnosti Orange Slovensko, a.s. pre Ľudovú Banku, a.s. podstatne nižšia. 

	Ďalej účastník konania vo svojich podania v priebehu druhostupňového konania (list ev. pod č. 3280/2006, doručený 24.07.2006 – Výzva pred vydaním rozhodnutia – odpoveď a list ev. pod č. 3461/2006, doručený 10.08.2006 - Výzva pred vydaním rozhodnutia – doplnenie) namietal, že z hľadiska nákladov nie je možné porovnávať riešenie ST, a.s. a Orange Slovensko, a.s. a teda na prípad aplikovať test margin sqeeze. Táto praktika totiž podľa jeho vyjadrenia zakazuje prenos dominantného vplyvu z veľkoobchodného trhu na súvisiaci maloobchodný trh. Vrchný trh úrad definoval ako trh poskytovania služby prenajatých okruhov. Služba prenájmu okruhov je však maloobchodným produktom, ktorý ST, a.s. poskytuje. Trh služby maloobchodných prenajatých okruhov, ktoré bral do úvahy úrad, nie je veľkoobchodným trhom a preto na tento prípad nie je možné aplikovať test margin squeeze. O veľkoobchodné poskytovanie ukončovacích častí prenajatých okruhov Orange Slovensko, a.s. nepožiadal. 

	K tejto námietke Rada úradu uvádza, že v tomto prípade vôbec nie je podstatné, ako podnikateľ ST, a.s. nazve službu prenájmu okruhov. Aj keď táto služba podľa jeho názoru predstavuje maloobchodný produkt, z kontextu celého prípadu je zrejmé, že táto služba predstavuje nevyhnutný vstup na trh poskytovania služieb VPS. Ako už bolo uvedené v časti týkajúcej sa relevantného trhu, každý podnikateľ, ktorý má záujem poskytovať služby VPS, nutne potrebuje zabezpečiť pripojenie LAN koncového užívateľa k svojej sieti, čo sa realizuje prostredníctvom prístupového okruhu. Z vykonaného dokazovania vyplynulo, že služba prenájmu okruhov je nezastupiteľná s inými spôsobmi zabezpečenia prístupových okruhov. Je preto irelevantné, či je táto služba nazvaná maloobchodným produktom, pretože v praxi ju podnikatelia využívajú na tvorbu ďalších produktov (tu poskytovanie služieb VPS) a teda tento produkt má v tomto prípade v podstate charakter veľkoobchodnej služby, aj keď v iných prípadoch môže ísť o maloobchodný produkt. 

Obchodné tajomstvo ....... Obchodné tajomstvo

	V nadväznosti na uvedenú námietku účastník konania o svojich podaniach v priebehu druhostupňového konania namietal, že na prípad nie je možné aplikovať test margin squeeze tiež z dôvodu, že riešenie prístupových okruhov ST, a.s. a Orange Slovensko, a.s. nie je možné porovnávať z hľadiska nákladov, pretože ide o technicky rozdielne riešenia. Za týmto účelom poskytol Rade úradu podrobné vysvetlenie a zdôvodnenie, prečo riešenie Orange Slovensko, a.s. objektívne obsahuje vyššie náklady ako riešenie ST, a.s.. Oprávnene nižšie náklady ST, a.s. sú podľa jeho záveru spôsobené odlišným rozmiestnením prístupových uzlov sietí ST, a.s. a Orange Slovensko, a.s.. ST, a.s. na prístup k svojej sieti potrebuje vždy len jeden prístupový okruh, pretože spája koncový bod (t.j. konkrétnu pobočku Ľudovej banky, a.s.) so svojou sieťou (t.j. s najbližším prístupovým uzlom ST, a.s.). Prvý prístupový okruh teda spája konkrétnu pobočku Ľudovej banky, a.s. s prístupovým uzlom ST, a.s.. Do tohto momentu sú náklady ST, a.s. a Orange Slovensko, a.s. rovnaké. Potom však Orange Slovensko, a.s. požaduje navyše aj druhý prístupový okruh, ktorým sa spojí prístupový uzol ST, a.s. s prístupovým uzlom Orange Slovensko, a.s.. Zatiaľ, čo pre ST, a.s. postačovalo zriadiť jeden prístupový okruh, pre Orange, a.s. bolo potrebné zriaďovať v prípade každej pobočky Ľudovej banky dva prístupové okruhy. Účastník konania navrhol, aby si Rada úradu za účelom potvrdenia týchto záverov obstarala znalecký posudok. 

	Rada úradu nespochybňuje tvrdenie účastníka konania, že po technickej stránke môže ísť o odlišné riešenia. Vo Všeobecných podmienkach ST, a.s. na poskytovanie verejnej telekomunikačnej služby prenájmu telekomunikačných okruhov (ďalej len „Všeobecné podmienky“), platných v čase podania ponuky, sa uvádza, že služba prenájmu telekomunikačných okruhov je poskytnutie prenosovej kapacity medzi koncovými bodmi siete.  Všeobecné podmienky ďalej rozlišujú miestne, diaľkové, metropolitné a medzimestské okruhy, pričom cena za službu prenájmu podľa vtedy platnej tarify sa líšila vždy len podľa tejto špecifikácie a odobratej kapacity. Cena podľa tarify teda nezohľadňovala skutočné individuálne náklady potrebné na pripojenie dvoch koncových bodov siete, pretože tieto by v skutočnosti boli v každom jednotlivom prípade rôzne. V prípade výberového konania Orange Slovensko, a.s.  uvažoval výlučne o prenájme miestnych okruhov, t.j. cena za každý takýto okruh mala byť podľa tarify rovnaká bez ohľadu na skutočnú geografickú vzdialenosť medzi bodmi pripojenia.

	Naviac, podľa Všeobecných podmienok sa zriadením okruhu rozumie inštalácia a aktivácia technologických zariadení v koncových bodoch okruhu. Z uvedeného je zrejmé, že zriadením okruhu sa k sebe pripájajú dva koncové body, t.j. ani Všeobecné podmienky pri zriadení okruhu nerozlišujú technické riešenie zriaďovania konkrétneho okruhu.  

Skutočnosť, že ST, a.s. mal v tomto prípade podľa jeho tvrdenia iné náklady na prístup, ako Orange Slovensko, a.s., nie je pre posúdenie praktiky margin squeeze relevantná. Pri tomto type protisúťažnej praktiky je potrebné vychádzať z veľkoobchodných nákladov konkurentov (tu Orange Slovensko, a.s.) a nie zo skutočných nákladov dominanta.  Ako už bolo uvedené, služba prenájmu okruhov za podmienok stanovených podnikateľom ST, a.s. vo Všeobecných podmienkach a tarife bola pre Orange Slovensko, a.s. nevyhnutným predpokladom na vypracovanie ponuky služby VPS. 

Vzhľadom na to, že Rada úradu nespochybnila technické rozdiely medzi riešením ST, a.s. a Orange Slovensko, a.s. a k tejto námietke sa vedela vyjadriť na základe podkladov obsiahnutých v spise, nepovažovala za potrebné vyhotoviť znalecký posudok. 

Ďalej účastník konania namietal, že úrad v konaní nepreukázal vylúčenie súťaže, pretože posudzoval vylúčenie konkurenta z výberového konania, nie z trhu ako takého. K tejto námietke Rada úradu uvádza, že pri trhu VPS sú spravidla práve výberové konania formou výberu poskytovateľa služieb VPS a sú teda momentom, kde jednotliví poskytovatelia VPS so svojimi ponukami medzi sebou súťažia, ako tomu bolo aj v tomto prípade. Naviac, už z charakteru produktu VPS je zrejmé, že zákazník si poskytovateľa VPS vyberá spravidla na dlhšie časové obdobie Obchodné tajomstvo ....... Obchodné tajomstvo a súčasťou služby VPS je okrem samotnej konštrukcie VPS aj poskytovanie zákazníkom požadovaných komunikačných služieb v dlhšom časovom horizonte. Aj keď v tomto prípade nešlo o definitívne vylúčenie konkurenta zo spodného trhu, je podľa názoru Rady úradu preukázané zníženie jeho súťažných aktivít. Podľa § 3 ods. 1 zákona obmedzením súťaže sa rozumie aj možné zníženie rozsahu konkurenčnej aktivity, čo v prípade vylúčenia konkurenta z výberového konania aj nastalo. Rada úradu preto považuje obmedzenie súťaže podnikateľom ST, a.s. na súťaž za preukázané. 

V rámci tejto námietky ST, a.s. tiež uviedol, že úrad vylučovací efekt nepreukázal tým, že neporovnával náklady efektívnych konkurentov. Podľa jeho názoru by o efektívnych konkurentov išlo v tomto prípade len vtedy, ak by Orange Slovensko využil veľkoobchodné časti prenajatých okruhov a nie maloobchodný produkt ST, a.s.. K tejto námietke sa Rada úradu vyjadrila v predchádzajúcej časti tohto rozhodnutia. Orange Slovensko, a.s. nemohol pri svojej ponuke využiť veľkoobchodné časti prenajatých okruhov, keďže takýto produkt ST, a.s. neposkytoval. Bol tak odkázaný na existujúci produkt ST, a.s., ktorý aj využil. Pokiaľ by sa na tento prípad aplikovala logika uvádzaná podnikateľom ST, a.s., nebolo by do času, kým by ST, a.s. neposkytol uvedený produkt, vôbec možné uvažovať o súťaži medzi jednotlivými poskytovateľmi VPS vo výberových konaniach, kde je služba prenájmu okruhov nezastupiteľná s inými technickými možnosťami prístupu. 
	
5.	Pokuta

	Prvostupňový orgán uložil za protisúťažné konanie účastníkovi konania pokutu vo výške 80 000 000,- Sk (slovom osemdesiat miliónov slovenských korún), ktorú v odôvodnení rozhodnutia obsiahlo a dostatočne zdôvodnil (str. 30 – 33 rozhodnutia). 

	Rada úradu preskúmala faktory, ktoré prvostupňový orgán viedli k uloženiu pokuty v danej výške a dospela k záveru, že správne zhodnotil všetky okolnosti určujúce výšku sumy uloženej pokuty. 

K námietkam účastníka konania Rada úradu uvádza nasledovné.

	Ohľadom závažnosti Rada úradu konštatuje, že v každom prípade porušenia zákona je potrebné závažnosť posudzovať individuálne vo vzťahu k okolnostiam konkrétneho prípadu, všeobecne však možno konštatovať, že zneužitie dominantného postavenia patrí k najzávažnejším porušeniam zákona v porovnaní s inými formami porušenia zákona (napr. neskoré oznámenie koncentrácie a pod.), ako to uviedol aj prvostupňový orgán. Samozrejme, takéto konštatovanie je nepostačujúce na vyhodnotenie závažnosti, čo však ani nie je tento prípad, pretože prvostupňový orgán sa dostatočne zaoberal aj konkrétnymi okolnosťami tohto prípadu, ktoré ho viedlo k uloženiu pokuty v stanovenej výške. 

	ST, a.s. namietal, že znižovanie cien vo výberových konaniach je bežné a že v SR existujú aj alternatívne spôsoby poskytovania dátových a hlasových služieb. Nie každé znižovanie cien vo výberových konaniach je protisúťažné tak, ako tomu bolo v tomto Výberovom konaní. Protisúťažnosť konania ST, a.s. v tomto prípade však Rada úradu považuje za preukázanú. Prípadná tovarová zastupiteľnosť nie je faktorom, ktorý by sa mal posudzovať pri ukladaní pokuty a úrad i Rada úradu sa k nej vyjadrovali v častiach týkajúcich sa definície tovarového relevantného trhu.   

K námietke, že úrad správne konanie začal až po viac ako roku, odkedy k Výberovému konaniu došlo, Rada úradu uvádza, že toto nemá dopad na závažnosť protiprávneho konania ST, a.s.. Naviac, samotnému správnemu konaniu predchádzalo rozsiahle všeobecné šetrenia, začaté 21.01.2005. 

Dĺžku protiprávneho konania nie je možné v tomto prípade osobitne vyhodnocovať, pretože išlo o jednorázový a nie o trvajúci správny delikt. Jednorázové porušenie zákona nemožno v porovnaní s trvajúcimi správnymi deliktmi automaticky vyhodnotiť ako menej závažné, keďže ide o neporovnateľné druhy správnych deliktov. Nie je možné ani porovnanie s prípadom, ktorý uviedol účastník konania, keďže išlo o odlišnú problematiku. 

K namietanému opakovanému porušeniu zákona Rada úradu uvádza, že znenie zákona je všeobecné a umožňuje pri ukladaní pokuty brať do úvahy všetky predchádzajúce porušenia zákona tým istým podnikateľom. Podmienku vecnej totožnosti predchádzajúceho správneho deliktu s deliktom posudzovaným zákon neobsahuje. Rozhodnutie o zneužití dominantného postavenia pri uvedení testovacej prevádzky ADSL bolo v čase vydania prvostupňového rozhodnutia právoplatným rozhodnutím, konštatujúcim zneužitie dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 písm. a) zákona podnikateľom ST, a.s., t.j. išlo o rovnaký druh protisúťažnej praktiky, ako v tomto prípade. Prvostupňový orgán preto postupoval správne, keď uvedenú skutočnosť zohľadnil pri určovaní výšky sumy pokuty. 

Ohľadom posúdenia ostatných faktorov, ktoré prvostupňový orgán bral do úvahy pri určení výšky pokuty, sa Rada úradu stotožňuje s jeho závermi. 

Prípad Deutsche Telekom je síce, pokiaľ ide o vecnú problematiku, odlišný, ale základné zásady a metódy posudzovania praktiky margin squeeze, prezentované v tomto rozhodnutí Komisie, prvostupňový orgán aplikoval aj v tomto prípade. Keďže podnikateľ ST, a.s. je súčasťou nadnárodnej skupiny Deutsche Telekom Group, a uvedené rozhodnutie vo veci zneužitia dominantného postavenia formou margin squeeze Komisia vydala voči Deutsche Telekom AG, je možné dôvodne predpokladať, že podnikateľ ST, a.s. ako dcérska spoločnosť Deutsche Telekom, AG mohol mať vedomosť o protiprávnosti svojho konania. 

	Vzhľadom na vyššie uvedené, Rada úradu na svojom zasadnutí dňa 08.09.2006 rozhodla tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.
 
Poučenie:

	Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Krajský súd v Bratislave do dvoch mesiacov od jeho doručenia. 

                        

                                                                              Danica Paroulková
                                                                                 predsedníčka 
                                                 Rady Protimonopolného úradu Slovenskej republiky

Rozhodnutie sa doručí : 

1.	Ing. Pavol Kukura, PhD., Slovak Telekom, a.s., Nám. Slobody 6, 817 62 Bratislava 
2.	Protimonopolný úrad SR, odbor zneužívania dominantného postavenia