PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

  ROZHODNUTIE

Číslo: 	2006/DZ/R/2/144	                  Bratislava  22. december 2006	

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov v správnom konaní č. 0076/OZ/2004 podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov

                                              zamieta

rozklad účastníka konania Železničná spoločnosť Cargo, a.s., Drieňová 24, 826 03 Bratislava, IČO 35 914 921 a rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia č. 2006/DZ/2/1/067 zo dňa 03. júla 2006 potvrdzuje.

Odôvodnenie:

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“) v správnom konaní č. 0076/0Z/2004 rozhodol, že konanie spoločnosti Železničná spoločnosť, a.s., Drieňová 24, 820 09 Bratislava, IČO 35 828 226 v čase od 15. marca 2004 do 31. decembra 2004 (ďalej len ŽS, a.s.“) a jej právneho nástupcu spoločnosti Železničná spoločnosť Cargo Slovakia, a.s., Drieňová 24, 820 09 Bratislava, IČO 35 914 921 (ďalej len „ŽS Cargo, a.s.“) v čase od 01. januára 2005 do 31. decembra 2005 na relevantných trhoch poskytovania služby železničnej nákladnej prepravy veľkého objemu  

a) cementu na železničnej trati Rohožník – Lietavská Lúčka,
b) cementu a slinku na železničnej trati Rohožník – Šálková,
c) prírodného sádrovca na železničnej trati Rohožník – Špišská Nová Ves,
d) trosky a železitých korekcií na železničnej trati Rohožník – Haniska,
e) cementu na železničnej trati Rohožník – Bratislava východ št. hranica,
f) petrokoksu na železničnej trati Rohožník – Komárno št. hranica,
g) energosádrovca, uhlia, prírodného kaolínu, priemyselného kaolínu na železničnej           
  trati Rohožník – Kúty št. hranica,
spočívajúce 
(i)	vo vypovedaní Dohôd o cene na rok 2004 zasielateľským spoločnostiam  [...] (obchodné tajomstvo), na základe čoho došlo k podstatnému zvýšeniu cien za železničnú nákladnú prepravu tovaru na relevantných trhoch a) – g) pre spoločnosť Holcim (Slovensko), a.s., 903 38 Rohožník (ďalej len „Holcim, a.s.“), čo spôsobilo, že spoločnosť Holcim, a.s., ukončila zabezpečovanie železničnej nákladnej prepravy cementu na trati Rohožník – Devínska Nová Ves št. hranica prostredníctvom dopravcu LTE Logistik a Transport Slovakia s.r.o., Lombardiniho 22, 831 03 Bratislava (ďalej len „LTE“),
(ii)	a následnom uzatvorení Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 so spoločnosťou Holcim, a.s., na realizáciu železničnej nákladnej prepravy komodít v celom rozsahu jej prepravných potrieb a na všetkých tratiach z/do Rohožníka, 
v dôsledku čoho došlo k vylúčeniu dopravcu LTE z relevantného trhu poskytovania služby železničnej nákladnej prepravy veľkého objemu cementu na železničnej trati Rohožník – Devínska Nová Ves št. hranica, je zneužívaním dominantného postavenia podľa čl. 82 Zmluvy o založení ES a je zneužívaním dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 136/2001 Z.z.) a je preto podľa čl. 82 Zmluvy o založení ES a podľa § 8 ods. 6 zákona č. 136/2001 Z. z. zakázané.
Za toto porušenie uložil úrad účastníkovi konania pokutu vo výške 75 miliónov Sk.

	Proti tomuto rozhodnutiu podal účastník konania v zákonom stanovenej lehote rozklad (list ev. pod č. 3246/2006, doručený dňa 19.07.2006), v ktorom boli vznesené nasledovné námietky:

1.	 ŽS Cargo, a.s. namieta v rozklade procesné pochybenie úradu, a to pokiaľ ide o kompetenciu úradu viesť správne konanie voči nemu ako účastníkovi konania, keďže úrad, ako aj Rada úradu v rozhodnutí č. 2005/65/R/1/093 (v rámci konania podľa § 65 správneho poriadku) dospeli k záveru, že zákon č. 136/2001 Z.z., ani iný právny predpis neupravuje prechod deliktuálnej zodpovednosti pri zániku právnickej osoby. Uvedené podľa účastníka konania znamená, že úrad nemá legitímny dôvod na konanie voči ŽS Cargo, a.s. ako jednému z právnych nástupcov podnikateľa ŽS, a.s., ktorá jediná sa mohla v sledovanom období (rok 2004) dopustiť protiprávneho konania. Úrad, ako ústredný orgán štátnej správy je povinný postupovať podľa č. 2 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, t.j. konať iba na základe Ústavy, v jej medziach a v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon.

Účastník konania v tejto súvislosti zdôrazňuje, že v predmetnom prípade je podstatné len nástupníctvo v právnom slova zmysle, ekonomické nástupníctvo je tu právne nevýznamné a nepodstatné. Účastník konania sa na tomto mieste tiež odvoláva na stanovisko úradu, odboru legislatívno – právneho  a európskych záležitostí zo dňa 07.03.2005. 

Účastník konania tiež v tejto súvislosti namieta a zdôvodňuje, že rozhodnutia Európskeho súdneho dvora, na ktoré sa v rozhodnutí v súvislosti s prechodom zodpovednosti za protiprávne konanie na právneho nástupcu odkazuje, sú pre daný prípad neaplikovateľné.

2.	Účastník konania sa domnieva, že pokiaľ bola za prípadné protiprávne konanie ŽS, a.s. prešetrovaná ŽS Cargo, a.s., mala byť prešetrovaná aj Železničná spoločnosť Slovensko, a.s., (ďalej len „ŽS Slovensko, a.s.“) keďže podľa výpisov z obchodného registra sú obe spoločnosti právnymi nástupcami a preberajú všetky práva a záväzky zaniknutej ŽS, a.s. k 01.01.2005. 

3.	Účastník konania sa domnieva, že prípadné protiprávne konanie ŽS Cargo, a.s. a ŽS Slovensko, a.s. je možné posudzovať len odo dňa ich vzniku, teda od 01.01.2005. 

V tejto súvislosti účastník konania zároveň namieta voči záverom úradu, že od svojho vzniku pokračoval v protiprávnom konaní zaniknutej ŽS, a.s.. Účastník konania len vstúpil do existujúceho zmluvného vzťahu, ktorý mohol byť oboma zmluvnými stranami kedykoľvek ukončený. Taktiež argumentuje, že do predmetného zmluvného vzťahu vstúpila v súlade s § 69 ods. 4 Obchodného zákonníka zároveň aj ŽS Slovensko, a.s., keďže projekt rozdelenia neurčil, na ktorého právneho nástupcu prešli práva a záväzky z Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretej medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s..

4.	ŽS Cargo, a.s. spochybňuje tiež stanovenú dĺžku trvania protiprávneho konania, nakoľko vypovedanie zmlúv zo strany účastníka konania malo vyvolať účinky až k 01.05.2004 (aj keď zmluvy boli vypovedané už dňa 15.03.2004, výpoveď bola podľa účastníka konania len realizáciou zmluvne dohodnutého práva), keďže až do tohto dňa sa zmluvné podmienky nemenili a tiež z dôvodu, že až dňom 19.05.2004 bola ukončená spolupráca v oblasti nákladnej železničnej dopravy medzi Holcim, a.s. a dopravcom LTE.

Účastník konania tiež v tejto súvislosti namieta voči argumentu úradu, že podnikateľ Holcim, a.s. bol  už od vypovedania zmlúv so zasielateľmi 15.03.2004 pod časovým a finančným tlakom, v dôsledku zvýšenia cien pre zasielateľov zo strany ŽS, a.s.. Podľa účastníka konania absenciu akéhokoľvek tlaku na Holcim, a.s. preukazuje skutočnosť, že Rámcová zmluva medzi ŽS, a.s. a Holcim, a.s. nebola podpísaná v tiesni, ani za nevýhodných podmienok. Spoločnosť Holcim, a.s. si podľa účastníka konania dobrovoľne vybrala ŽS, a.s. za svojho obchodného partnera. Účastník konania sa domnieva, že pokiaľ by spoločnosť Holcim, a.s. bola pod časovým a finančným tlakom nevybrala by si ako zmluvného partnera Železničnú spoločnosť, a.s.

Podľa účastníka konania to, že Holcim, a.s. nemohla byť od 15.03.2004 pod časovým a finančným tlakom preukazuje aj skutočnosť, že pôvodný zasielateľ (zasielateľ A) oznámil spoločnosti Holcim, a.s. zvýšenie cien až odo dňa 01.05.2004, a to listom z 31.03.2004. V tejto súvislosti tvrdenie úradu, že udržanie cien na pôvodnej úrovni druhým zasielateľom (zasielateľ B) nebolo reálne, považuje účastník konania len za ničím nepodloženú hypotetickú špekuláciu.

5.	Podľa účastníka konania cit.: „…Pre Železničnú spoločnosť bol podstatný pri výpovedi dohôd o cene len ten fakt, že spoločnosť A deklarovala, resp. avizovala Železničnej spoločnosti nesplnenie objemu, z dôvodu straty klienta, v dôsledku čoho musela Železničná spoločnosť zaujať k tomu príslušný a adekvátny postoj za účelom ochrany ekonomických aktivít.“ Podľa účastníka konania nie je podstatné, že zmluva so zasielateľmi nešpecifikuje žiadne týždenné, mesačne, kvartálne objemy, ktoré musia byť prepravené, ŽS, a.s. ako dopravca vedela odhadnúť aj v priebehu roka, či budú ročné dohodnuté objemy zo strany zákazníka dodržané. Postoj ŽS, a.s. nemal podľa účastníka konania za následok vylúčenie LTE z trhu, naopak, umožnil jej  realizovať dopravnú činnosť vo väčšom rozsahu.

Účastník konania ďalej zdôrazňuje, že výpoveďami jeho právny predchodca len realizoval svoje zmluvne zakotvené právo (možnosť vypovedať zmluvu aj bez uvedenia dôvodu) a výkon tohto práva nemôže byť sankcionovaný. ŽS, a.s. pritom mala vedomosť o e-mailovej správe zaslanej Holcim-om zasielateľovi A, že sa rozhodol využívať na určenej trati iného dopravcu, t.j. podľa účastníka konania to znamená, že nie je pravda, že k výpovediam došlo bez objektívneho zdôvodnenia. 

6.	Účastník konania tiež argumentuje, že ani späťvzatie výpovedí dohôd o cene zo strany ŽS, a.s. nepreukazuje, že Holcim, a.s. bol nútený ukončiť spoluprácu s LTE. K späťvzatiu došlo podľa účastníka konania výlučne z dôvodu, že medzi ŽS, a.s. a podnikateľom Holcim, a.s. došlo ku konsenzu o vzájomnej spolupráci (predmetná Rámcová zmluva o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s.), čím sa zachovala komplexnosť poskytovania prepravných služieb.

7.	Účastník konania namieta tiež rozpornosť rozhodnutia úradu pokiaľ ide o definíciu relevantných trhov úradom (a následné určenie dominantného postavenia). Rozpornosť vidí v tom, že úrad v rozhodnutí uviedol, že v roku 2003 bola polovica všetkých prepravných potrieb Holcim, a.s. zabezpečená železničnou dopravou (t.j. druhá polovica inými druhmi dopravy) a na druhej strane deklaruje nezastupiteľnosť nákladnej železničnej dopravy s inými druhmi dopravy, pokiaľ ide o prepravné potreby Holcim, a.s..

	Účastník konania tiež namieta, že úrad mal skúmať a porovnať spôsob uspokojenia prepravných potrieb viacerých cementární v SR, čím by zistil, že podiel železničnej  dopravy tvorí maximálne 20% ich prepravných potrieb. Uvedené má podľa účastníka konania rozhodujúci vplyv na vymedzenie dominantného postavenia.

	V tejto súvislosti tiež, cit: „…Železničná spoločnosť Cargo Slovakia, a.s. spochybňuje aj ten záver Úradu, že v sledovanom období neexistoval okrem menovanej spoločnosti iný subjekt, ktorý by mohol zabezpečiť prepravné potreby spoločnosti Holcim (Slovensko), a.s. v celom rozsahu železničnej nákladnej dopravy na celom území SR. Nie je totiž podstatné, či mohli byť uspokojené prepravné potreby spoločnosti Holcim (Slovensko), a.s. len jedným dopravcom a len formou železničnej nákladnej dopravy.“

8.	Účastník konania namieta voči záveru úradu, že výpovede dohôd o cene so zasielateľmi a prechod na tarifnú cenu TR1, znamenal pre Holcim, a.s. podstatné zvýšenie prepravných nákladov. Účastník konania dôvodí, že zasielateľ A (ktorý avizoval zvýšenie ceny v dôsledku prechodu na TR 1) prepravil pre Holcim, a.s. len 28,4% jej celkových prepravných potrieb, čo zodpovedá  objemu 198.977 ton, z čoho na trati, kde malo byť LTE vytlačené, to bolo 181.150 ton. To znamená, že zvýšenie cien zasielateľom A by sa dotklo len cca 17tis. ton (relácie, kde mal zostať ako prepravca ŽS Cargo, a.s.), čo predstavovalo len asi 2,5 % prepravných potrieb Holcim, a.s.. Podnikateľ Holcim, a.s. mohol tento objem prepraviť cez iných dopravcov, zodpovedajúce licencie v SR pre celý obvod železničných tratí malo v tom období až 12 spoločností. 

9.	Účastník konania tiež namieta voči tvrdeniu úradu, že údajným protiprávnym konaním bol podnikateľ LTE vytlačený z trhu v SR, keď predmetný subjekt prepravil v roku 2004 po železnici asi 50 000 ton komodít a v roku 2005 viac ako 80 000 ton komodít. Podľa účastníka konania podnikateľ LTE získal široký priestor na vykonávanie činnosti, avšak vstúpil na trh nepripravený - nemal dostatočné prepravné kapacity, v dôsledku čoho nevyužil ponúknuté možnosti, čo však nemôže byť na ujmu účastníka konania. Podľa ŽS Cargo, a.s. tak nedošlo k vytlačeniu LTE z trhu v SR, ani k zmene štruktúry súťaže v rámci EÚ a teda konania účastníka konania nemohlo mať ani vplyv na obchod medzi členskými štátmi.

10.	Podnikateľ ŽS Cargo, a.s. tiež argumentuje, že pokiaľ ide o záväzky zakotvené v predmetnej Rámcovej zmluve o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretej medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s.., ide o štandardné záväzky z hľadiska poskytnutia cien a tiež možnosť odstúpiť od tejto zmluvy bola dispozičnou možnosťou, ku ktorej ŽS Cargo, a.s. nepristúpil, aj keď deklarovaný objem nebol de facto dodržaný (Holcim, a.s. využívala na prepravu aj tretích dopravcov), čo podľa zmluvy bolo jej porušením, avšak k odstúpeniu od nej nedošlo.

11.	Podľa účastníka konania je uložená pokuta neprimerane vysoká a pre spoločnosť likvidačná, preto nemôže spĺňať funkciu prevencie. Úrad podľa neho nezvážil porušenie právnych predpisov vo vzťahu ku každému zisteniu, následky a dobu porušovania , tiež nevzal do úvahy poľahčujúce okolnosti, ako je spolupráca podnikateľa s úradom. Úrad tiež podľa účastníka konania nevzal do úvahy obrat právneho predchodcu (ŽS, a.s.) z Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretej medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s., pričom tento obrat, spolu s obratom ŽS Cargo, a.s. bol cca 15,8 mil. Sk, preto účastník konania pokutu považuje za neprimerane prísnu.

	Na základe uvedených námietok navrhol účastník konania, aby bolo rozhodnutie úradu zmenené tak, že sa správne konanie zastaví.

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“) preskúmala rozkladom napadnuté rozhodnutie a súvisiaci spisový materiál v celom rozsahu tak, ako to vyplýva z § 59 ods. 1 správneho poriadku a dospela k nasledovným záverom.

Účastník konania

		ŽS Cargo, a.s. namieta v rozklade (ako aj vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia) pochybenie úradu, a to pokiaľ ide o kompetenciu úradu viesť správne konanie voči nemu ako účastníkovi konania (námietka pod bodom 1). 

		Zo spisového materiálu vyplýva, že ŽS, a.s. zanikla výmazom z obchodného registra dňa 01.01.2005. Podľa výpisov z obchodného registra, ako aj oznámenia o výmaze zaslanom úradu dňa 28.01.2005 (spis č. 61) predmetná spoločnosť zanikla zrušením bez likvidácie rozdelením na dve novozaložené nástupnícke spoločnosti ŽS Cargo, a.s. a ŽS Slovensko, a.s..

Rada úradu sa stotožňuje s názorom prvostupňového orgánu, že úrad má kompetenciu konať voči ŽS Cargo, a.s., ktorý je účastníkom správneho konania z titulu prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie svojho právneho predchodcu. Prvostupňový orgán tak postupoval správne, keď rešpektoval právny názor Rady úradu, ktorý vyslovila v rozhodnutí č. 2005/65/R/1/093 v rámci preskúmania zákonnosti pôvodného prvostupňového rozhodnutia č. 2005/ZK/2/1/016 (ktorým úrad zastavil konanie, na základe skutočnosti, že ŽS, a.s. pred vydaním rozhodnutia zanikla). 

Úrad postupoval plne v rámci svojich kompetencií, ako bolo zdôvodnené v rozhodnutí Rady úradu č. 2005/65/R/1/093, keď v prípade absencie právnej úpravy, ktorá by upravovala prechod zodpovednosti za protiprávne konanie vychádzal z pojmu účastník konania tak, aby bol naplnený zmysel a účel správneho konania, pričom sa vychádzalo z účelu zákona č. 136/2001 Z.z., ktorým je predovšetkým verejný záujem na ochrane hospodárskej súťaže. 

Navyše, v danom prípade bol aplikovaný aj čl. 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (ďalej len „ZES“), preto bol úrad povinný postupovať aj v súlade s praxou Európskej komisie tak, aby nedochádzalo v obdobných prípadoch k rozdielnemu prístupu. Komunitárne súťažné právo, ako vyplýva z rozsiahlej judikatúry Európskeho súdneho dvora a Súdu prvej inštancie, princíp prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie na právneho nástupcu, v prípade, ak nastane situácia obdobná ako v predmetnom správnom konaní, nepochybne uplatňuje.

		Zodpovednosť za protiprávne konanie prechádza na právneho nástupcu, ako vyplýva zo zistení a záverov uvedených v rozhodnutí Rady úradu č. 2005/65/R/1/093,  za kumulatívneho splnenia dvoch podmienok:
-	spoločnosť, ktorá sa dopustila porušenia čl. 82 ZES (právny predchodca) zanikla a
-	právny nástupca pokračuje v ekonomických aktivitách zaniknutého subjektu, t.j. právny nástupca prebral tú časť podnikania, ktorá súvisela s porušovaním.
Uvedené skutočnosti možno podporiť rozsiahlou judikatúrou. Účastník konania sa vo svojom rozklade vyjadril, že predmetné rozhodnutia nie sú pre daný prípad aplikovateľné. 
V prípade „Suiker Unie“ dôvodí, že je neaplikovateľné, keďže ide o odlišnú situáciu (týka sa problematiky obchodného zástupcu). Rada úradu sa s uvedeným argumentom nestotožňuje. V danom prípade išlo o štyroch podnikateľov a ich spoločné združenie, ako právnych predchodcov, pričom tieto spoločnosti postupne pretransformovali uvedené združenie do samostatnej spoločnosti (predchádzajúce združenie v danej forme zaniklo a zanikli aj samotné zakladateľské spoločnosti). Novovzniknutá podnikateľ pritom pokračovala v podnikateľskej činnosti svojich predchodcov a súd ju uznal za zodpovednú za protiprávne konanie svojho právneho predchodcu. Z uvedeného vyplýva, že napriek odlišnému skutkovému stavu boli v danom prípade nastavené a aplikované v praxi základné princípy prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie na právneho nástupcu tak, ako sú uvedené vyššie v texte.  
	Na základe uvedeného Rada úradu konštatuje, že nie je pravdou tvrdenie účastníka konania vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia z 20.12.2006, že nie sú uvedené žiadne judikáty ESD, v ktorých by sa princíp prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie v praxi aplikoval. Práve uvedené rozhodnutie vo veci Suiker Unie je dôkazom reálnej aplikácie tohto princípu v rozhodovacej praxi Európskej komisie, ako aj ESD.
V prípadoch „Rheinzik“ a „Anic“ sa účastník konania v rozklade, ako aj vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia odvoláva na stanovisko odboru legislatívno – právneho a európskych záležitostí, ktoré sa zaoberalo aj aplikovateľnosťou predmetných rozhodnutí na tento prípad. Rada úradu  k uvedenému konštatuje, že jednak toto stanovisko nie je právne záväzné a navyše, bolo vydané ešte pred rozhodnutím Rady úradu č. 2005/65/R/1/093, ktorým sa bol povinný prvostupňový orgán riadiť. Navyše, uvedené prípady sú v danom stanovisku rozobraté prevažne z pohľadu vecnej problematiky a skutkového stavu odlišného, ako v posudzovanom prípade, odbor sa tu nevenoval skutočnosti, že v daných rozhodnutiach sú napriek odlišnému skutkovému stavu rozobraté teoretické princípy uplatnenia prechodu deliktuálnej zodpovednosti na právneho nástupcu. 
Účastník konania tiež tvrdí, že druhé kritérium, potrebné pre prechod deliktuálnej zodpovednosti na právneho nástupcu, t.j. prevzatie predchodcovho podnikania znamená, že v danom prípade musí právny nástupca prebrať celé materiálne a personálne zázemie právneho predchodcu, k čomu v danom prípade nedošlo. Účastník konania pritom v rozklade cituje konkrétny výňatok rozhodnutia (bod 347) v prípade „Aalborg“. Rada úradu predovšetkým uvádza, že citovaná pasáž neobsahuje vyjadrenie súdu k predmetnej veci, ale námietku podnikateľa Aalborg (úvod bodu 347 doslovne znie, cit: „Aalborg tvrdí...“). Z celého rozhodnutia, ako aj z iných súvisiacich rozhodnutí je zrejmé, že je postačujúce, ak podnikateľ (právny nástupca) prevezme tú časť podnikania, ktorá súvisí s porušovaním súťažných noriem. V prípade Aalborg išlo o podnikateľské aktivity právneho predchodcu súvisiace s cementom. 
Uvedené je zrejmé aj z prípadu Anic (tu išlo o opačnú situáciu), keď podnikateľ Anic namietal, že nie je zodpovedný za protiprávne konanie, keďže tú časť podnikania, ktorá súvisela s porušovaním (polypropylén) predal inému podnikateľovi. Súd v tomto prípade konštatoval, že nemožno aplikovať princíp ekonomickej kontinuity, keďže aj keď bola splnená podmienka (vyššie v texte označená ako druhé kritérium), že podnikateľ preniesol svoju ekonomickú aktivitu, ktorá súvisela s porušovaním na iný subjekt, nebola splnená podmienka prvá – podnikateľ Anic nezanikol. Z tohto prípadu nepochybne vyplýva, že kontinuita ekonomických činnosti potrebná pre prechod zodpovednosti za protiprávne konanie na právneho nástupcu znamená prenesenie tej časti podnikania, ktorá súvisí s porušovaním, nie je relevantné, či právny nástupca prebral celé podnikanie a súvisiace aktíva právneho predchodcu.
Napriek tomu, že skutkový stav rozhodný pre vymedzenie účastníkov konania nebol v predmetných rozhodnutiach totožný s posudzovaným prípadom, Rada úradu má za to, že predmetné judikáty sú aplikovateľné pri posudzovaní tohto prípadu. Podstatnou je skutočnosť, že v daných rozhodnutiach je nastavená aplikačná prax Európskej komisie, keďže sú v nich uvedené a analyzované kritériá, ktoré musia byť splnené, aby bolo možné prisúdiť zodpovednosť za protiprávne konanie nástupníckemu subjektu. Tieto kritériá platia pritom všeobecne, v niektorých z daných prípadov však súd posúdil, že nebolo niektoré z nich naplnené a preto zodpovednosť právnemu nástupcovi nemohla byť v týchto prípadoch prisúdená.
Vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia účastník konania tiež namieta, že uvedené rozhodnutia súdu sú rozhodnutia ad hoc, pričom Rada úradu nie je oprávnená vytvárať alebo vyvodzovať z nich žiadne generálne princípy, ani nie je kompetentná zjednocovať, či interpretovať európsku judikatúru. K takémuto výkladu je kompetentný len ESD. K uvedenej námietke Rada úradu uvádza, že nie je ambíciou v tomto prípade vytvárať, či vyvodzovať určité generálne princípy alebo vykladať európsku judikatúru. Uvedené „generálne princípy“ prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie sú však v predmetných rozhodnutiach súdu nastavené a analyzované, pričom úrad, ako aj Rada úradu je povinná pri aplikácii čl. 82 ZES dbať, aby rozhodovanie bolo v súlade s aplikačnou praxou európskych súťažných orgánov a tak dbať, aby nedochádzalo k uplatneniu odlišných princípov pri rozhodovaní obdobných prípadov.
Naviac, princíp prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie na právneho nástupcu nie je postavený na európskej judikatúre, Rada úradu precedensy súdu využila ako argument na podporu vyššie uvedeného záveru (ktorý je podrobne popísaný v rozhodnutí Rady úradu č. 2005/65/R/1/093) o nevyhnutnosti využiť extenzívny výklad tak, aby bol zachovaný zmysel a účel zákona č. 136/2001 Z.z..
Prvostupňový orgán v rozhodnutí podľa názoru Rady úradu dostatočne objasnil uvedené teoretické princípy, na ktorých je možnosť prechodu zodpovednosti za protiprávne konanie na právneho nástupcu postavená, ako aj dostatočne zdôvodnil aplikáciu prechodu deliktuálnej zodpovednosti v tomto konkrétnom prípade.
Ako už je vyššie uvedené, v tomto prípade bolo zrejmé, že ŽS, a.s. zanikla výmazom z obchodného registra dňa 01.01.2005. Prvý predpoklad pre prechod zodpovednosti na právneho nástupcu tak úrad správne považoval za splnený.

Zo spisového materiálu vyplýva, že právnym nástupcom zaniknutej ŽS, a.s., pokiaľ ide o nákladnú železničnú dopravu je len účastník konania Železničná spoločnosť Cargo Slovakia, a.s.. Uvedená skutočnosť bola potvrdená aj právnym zástupcom ŽS, a.s., ktorý v liste č. 304/2005 z 19.01.2005 (spis č. 59).uviedol, cit.: „Železničná spoločnosť Slovensko vykonáva činnosti súvisiace s osobnou dopravou a železničná spoločnosť Cargo Slovakia vykonáva činnosti súvisiace s nákladnou dopravou. Právny nástupca, ktorý pokračuje v činnostiach posudzovaných Úradom je Železničná spoločnosť Cargo Slovakia.“ 

Z uvedeného nepochybne vyplýva, že druhé kritérium – prevzatie podnikania súvisiace s porušovaním, spĺňa len jeden z právnych nástupcov, a to ŽS Cargo, a.s.. Na základe uvedeného sa Rada úradu nestotožňuje s námietkou účastníka konania, že rovnako mala podliehať prešetrovaniu aj ŽS Slovensko, a.s., nakoľko u tohto podnikateľa nebola splnená podmienka prevzatia tej časti podnikania, v rámci ktorej došlo zo strany právneho predchodcu k predmetnému protiprávnemu konaniu. 

Naviac, ako správne konštatoval prvostupňový orgán, status účastníka konania patrí podnikateľovi ŽS Cargo, a.s. aj z titulu pokračovania v protiprávnom konaní jeho predchodcu počas roku 2005, keďže ako právny nástupca ŽS, a.s. vstúpil dňom svojho vzniku (t.j. k 01.01.2005) do zmluvného vzťahu s podnikateľom Holcim, a.s. (Rámcová zmluva medzi ŽS, a.s. a Holcim, a.s. č. 342/2004). 

Aplikácia právnych predpisov

	Prvostupňový orgán podľa názoru Rady úradu pri rozhodovaní o aplikácii právnych predpisov  správne posúdil hmotnoprávnu aj procesnoprávnu stránku prípadu. 

Z hľadiska procesného úrad podľa názoru Rady úradu správne postupoval podľa zákona č. 136/2001 Z.z., vzhľadom na to, že konanie začalo a prebiehalo za jeho účinnosti. Z hľadiska hmotnoprávneho sa novelami zákona č. 136/2001 Z.z. (zákon č. 465/2002 Z.z., zákon č. 68/2005 Z.z.), ktoré nadobudli účinnosť v priebehu trvania protiprávneho konania, ustanovenia relevantné pre posúdenie daného konania vecne nemenili, ako správne konštatoval prvostupňový orgán.

Prvostupňový orgán v danom prípade tiež správne posúdil, že v predmetnom prípade je nevyhnutné v súlade so záväzkom obsiahnutým v čl. 3(1) Nariadenia (Rady) č. 1/2003 posúdiť konanie podnikateľa ŽS Cargo, a.s. podľa čl. 82 ZES, nakoľko dané konanie malo vplyv na obchod medzi členskými štátmi, keďže v prípade podnikateľa LTE išlo o potenciálneho konkurenta z iného členského štátu, ktorý sa snažil po prvýkrát preniknúť na trh v SR ako železničný nákladný dopravca a ktorému bolo konaním ŽS Cargo, a.s. zabránené vo vstupe na vymedzený relevantný trh.

	Relevantný trh

Rada úradu sa stotožňuje s vymedzením, ako aj zdôvodnením relevantných trhov tak, ako je obsiahnuté v prvostupňovom rozhodnutí, t.j. ide o nasledovné relevantné trhy poskytovania služby železničnej nákladnej prepravy veľkého objemu  
a) cementu na železničnej trati Rohožník – Lietavská Lúčka,
b) cementu a slinku na železničnej trati Rohožník – Šálková,
c) prírodného sádrovca na železničnej trati Rohožník – Špišská Nová Ves,
d) trosky a železitých korekcií na železničnej trati Rohožník – Haniska,
e) cementu na železničnej trati Rohožník – Bratislava východ št. hranica,
f) petrokoksu na železničnej trati Rohožník – Komárno št. hranica,
g) energosádrovca, uhlia, prírodného kaolínu, priemyselného kaolínu na železničnej           
  trati Rohožník – Kúty št. hranica,
h) cementu na železničnej trati Rohožník – Devínska Nová Ves št. hranica.

Prvostupňový orgán pritom správne preskúmal stret ponuky a dopytu po tovaroch (službách), ktoré sú pre odberateľa zastupiteľné, pričom vychádzal hlavne z prepravných potrieb spoločnosti Holcim, a.s., z/do závodu v Rohožníku. Pre túto spoločnosť mal časť jej prepravných potrieb na trati Rohožník – Devínska Nová Ves od marca 2004 zabezpečiť „alternatívny“ dopravca podnikateľ LTE, ktorého činnosť na trhu bola konaním ŽS Cargo, a.s. dotknutá. 

Rada úradu sa stotožňuje so závermi prvostupňového orgánu, pokiaľ ide o vzájomnú nezastupiteľnosť jednotlivých železničných tratí z/do Rohožníka, ako aj ich nezastupiteľnosť s inými železničnými traťami, z dôvodu nezastupiteľnosti jednotlivých miest nakládok a vykládok tovaru.

Rada úradu konštatuje, že prvostupňový orgán  dostatočne odôvodnil vzájomnú nezastupiteľnosť cestnej nákladnej a železničnej dopravy nad vymedzenú vzdialenosť 150 km (čo bol aj prípad posudzovaných tratí, s výnimkou trate Rohožník – Devínska Nová ves, kde ale je nezastupiteľnosť daná inými, v rozhodnutí popísanými faktormi) a pri vymedzených komoditách. Prvostupňový orgán pritom správne vychádzal jednak zo skutočností známych z predchádzajúcej rozhodovacej činnosti, ako aj z informácií od podnikateľa Holcim, a.s., o ktorého prepravné potreby išlo. 
Podnikateľ Holcim, a.s. sa jednoznačne vyjadril, že z hľadiska druhov prepravovaných komodít, ako aj požadovanej dĺžky prepravy, cestnú dopravu nákladu prostredníctvom kamiónov nemožno považovať v daných komoditách a na prepravu komodít po určených trasách z/do Rohožníka za zastupiteľnú so železničnou. Podobne podrobne uviedol dôvody, pre ktoré je železničná doprava na trase Rohožník – Devínska Nová Ves, št. hranica  (ktorá je kratšia ako 150 km) pre neho nezastupiteľná s cestnou dopravou (list č. 4547/2004, spis. č. 1, spis obchodné tajomstvo a list č. 6630/2004, spis. č.9, spis obchodné tajomstvo).

Skutočnosť, že v roku 2003 bola skoro polovica všetkých prepravných potrieb realizovaná cez železničnú dopravu, čo vyzdvihuje účastník konania v rozklade ako argument pre zastupiteľnosť cestnej nákladnej a železničnej dopravy, nie je podľa názoru Rady úradu relevantným argumentom preukazujúcim zastupiteľnosť cestnej a železničnej dopravy na uvedených tratiach. Uvedená informácia o objeme prepraveného tovaru sa týka všetkých prepravných potrieb podnikateľa Holcim, a.s., na všetkých tratiach, teda týka sa aj iných komodít a  trás s rôznou dĺžkou vedúcich mimo Rohožníka.

V tomto prípade ide však o prepravu vymedzených komodít na vymedzených tratiach z/do Rohožníka, kde sa Holcim, a.s. jednoznačne vyjadril o nezastupiteľnosti železničnej a cestnej nákladnej dopravy..

Z uvedeného podľa názoru Rady úradu jednoznačne vyplýva nezastupiteľnosť železničnej dopravy na vymedzených tratiach a pre vymedzené komodity s inými druhmi dopravy.

Pokiaľ ide o námietku účastníka konania v rozklade, ako aj vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia ohľadom potreby porovnať prepravné potreby viacerých cementární v SR na účely vymedzenia zastupiteľnosti železničnej a cestnej nákladnej dopravy, Rada úradu dospela k záveru, že uvedené porovnanie nie je pre vymedzenie relevantných trhov v danom prípade potrebné a relevantné. Jednotlivé cementárne pôsobia v rôznych lokalitách SR, kde podmienky pre prepravu tovaru prostredníctvom kamiónovej dopravy a železničnej dopravy sú v každom prípade špecifické a môžu sa značne odlišovať (napr. prístup k železnici, vybudovaná cestná infraštruktúra..), čo znamená, že ich prepravné potreby sa len z toho dôvodu, že podnikajú v rovnakej oblasti, nemusia zhodovať. V predmetnom prípade by teda nebolo pri vymedzení relevantných trhov správne porovnávať zastupiteľnosť cestnej nákladnej a železničnej dopravy pre cementárne pôsobiace v rôznych lokalitách SR. Dôležité bolo prešetriť, či existuje zastupiteľnosť uvedených druhov dopravy pre konkrétnu lokalitu (z/do Rohožníka) a konkrétnu cementáreň (Holcim, a.s.), keďže v rámci tejto lokality bolo nevyhnutné vymedziť postavenie podnikateľa ŽS Cargo, a.s. a preveriť jeho správanie vo vzťahu k potenciálnemu konkurentovi LTE.

Dominantné postavenie

	Rada úradu sa po preskúmaní prvostupňového rozhodnutie stotožňuje so záverom úradu ohľadne vymedzenia dominantného postavenia ŽS Cargo, a.s. na relevantných trhoch a považuje za správne  vymedzené a analyzované kritériá, na základe ktorých prvostupňový orgán k tomuto záveru dospel.

	Účastník konania sa odvolával na neexistenciu dominantného postavenia v súvislosti so spochybnením určenia relevantných trhov úradom, keďže sa domnieval, že relevantný trh mal byť vymedzený ako trh poskytovania služieb nákladnej dopravy. Rada úradu sa k vzájomnej nezastupiteľnosti cestnej a železničnej dopravy a k vymedzeniu relevantných trhov vyjadrila už v predchádzajúcej stati, preto táto námietka nie je relevantná.

	V tejto súvislosti účastník konania v rozklade vzniesol námietku, že nie je podstatné, či mohli byť prepravné potreby Holcim, a.s. ako celok uspokojené jediným dopravcom a len po železnici, keďže zasielatelia mohli pre túto spoločnosť obstarať prepravu aj inými spôsobmi. 

Predmetná námietka nemá podľa názoru Rady úradu vplyv na určenie dominantného postavenia podnikateľa ŽS Cargo, a.s. na vymedzených relevantných trhoch. Úrad správne stanovil, že na týchto trhoch bol tovar po železnici prepravovaný výlučne prostredníctvom podnikateľa ŽS Cargo, a.s., ktorý tak bol pre Holcim, a.s. v pozícii nevyhnutného obchodného partnera. Uvedené je podľa názoru Rady úradu zrejmé aj zo samotného vývoja udalostí v sledovanom období, keď po vypovedaní predmetných dohôd o cene so zasielateľmi bol Holcim, a.s. nútený skončiť spoluprácu s LTE a dohodnúť sa na novej zmluve s podnikateľom ŽS Cargo, a.s..
Účastníkom konania uvádzaný argument použil úrad (str. 16 rozhodnutia) na zdôraznenie skutočnosti, že podnikateľ ŽS Cargo, a.s. v sledovanom období ako jediný bol schopný poskytnúť komerčnú službu nákladnej železničnej dopravy v celom rozsahu prepravných potrieb podnikateľa Holcim, a.s. na celom území SR.

Posúdenie konania

Prvostupňový orgán správne zistil nasledovný skutkový stav prípadu, ktorý zodpovedá podkladom obsiahnutým v spisovom materiáli. Železničná doprava na vymedzených relevantných trhoch bola pre Holcim, a.s. v období do 15.03.2004 realizovaná podnikateľom ŽS Cargo, a.s. (resp. jeho právnym predchodcom), a to prostredníctvom zasielateľských spoločností A, B a C.

So zasielateľom C spolupracoval Holcim, a.s. prostredníctvom odsúhlasených cenových ponúk s platnosťou na kalendárny rok. So zasielateľmi A a B mal Holcim, a.s. uzavreté Rámcové zmluvy, pričom konkrétne podmienky prepravy (cena a objem) boli dohodnuté prostredníctvom zasielateľských príkazov pre jednotlivé trasy na každý rok. Holcim, a.s. sa aj pre rok 2004 dohodol so zasielateľmi A a B v zasielateľských príkazoch na objeme komodít, ktorý sa zaviazal v danom roku prostredníctvom nich prepraviť a cenu, ktorú za dohodnutý objem zaplatí.

Zasielatelia A a B mali uzatvorené rámcové Zmluvy o podmienkach nákladnej prepravy so ŽS Cargo, a.s., a každoročne uzatvárali dohody o cene (obsahovali dohodu o cene za určený objem prepravených komodít na určitej trase). 

Prvostupňový orgán v rozhodnutí popísal snahu podnikateľa LTE vykonávať pre podnikateľa Holcim, a.s. prepravu cementu aj na slovenskej časti trate zo závodu Holcim Wien do závodu Holcim, a.s. v Rohožníku. Podnikateľ LTE pritom od roku 2001 vykonáva prepravu pre Holcim Wien na trase Marchegg – Kaltenleutgeben, ktorá je priamym pokračovaním trasy zo závodu v Rohožníku (trasa Rohožník - Devínska Nová Ves, št. hranica). Uvedená spolupráca LTE a Holcim, a.s. na trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica bola zrealizovaná dňom 15.03.2004. 

Zároveň Holcim, a.s. v ten istý deň oznámil zasielateľovi A , ktorý pre neho do tohto dátumu zabezpečoval prepravu na trase Rohožník – Devínska Nová Ves, št. hranica, zmenu dopravcu na uvedenej trase s tým, že objem, ktorý sa zaviazal prepraviť prostredníctvom tohto zasielateľa, deklaroval dodržať. To znamená, že preprava cementu na trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica cez LTE, nemala mať podľa vyjadrenia Holcim, a.s. za následok zníženie celkových dohodnutých objemov, ktoré sa mali prepraviť v roku 2004 prostredníctvom zasielateľa A cez ŽS Cargo, a.s..

Spoločnosť ŽS Cargo, a.s. už v ten istý deň, t.j. 15.03.2004 vypovedala dohody o cene uzavreté pre rok 2004 so zasielateľmi, ktorí zabezpečovali prepravu pre podnikateľa Holcim, a.s., čo znamenalo, že preprava sa mala odo dňa uplynutia výpovednej lehoty (dňom 01.05.2004) realizovať za tarifnú cenu TR 1 (cenu bez zliav). 

Ako dôvod predmetných výpovedí spoločnosť ŽS Cargo, a.s. v sprievodnom liste k daným výpovediam uviedla zmenu prepravných podmienok, vo výpovedi pre zasielateľa A ŽS Cargo, a.s. uviedla, že išlo o zmenu prepravných podmienok na trati z/do Rohožníka. 

Následne, už dňa 22.03.2004 bola spoločnosti Holcim, a.s. ponúknutá spolupráca na trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica zo strany ŽS Cargo, a.s..

Zasielateľ A  podnikateľovi Holcim, a.s. oznámil zvýšenie ceny do úrovne tarify pre prepravu vozňových zásielok TR1 v zmysle zasielateľského príkazu č. 41144, ako priamy dôsledok uvedenej výpovede dohody o cene zo strany ŽS Cargo, a.s., následkom ktorej sa zvýšila cena pre zasielateľa do úrovne tarifnej ceny TR1.

 Zasielateľ B sa rozhodol cenu pre Holcim, a.s. nezvýšiť, vzhľadom na možné ovplyvnenie budúcich podnikateľských aktivít u tejto spoločnosti. Nezvýšenie ceny však nebolo v budúcnosti pri uplatňovaní TR 1 reálne, nakoľko zasielateľ B zabezpečoval pre Holcim, a.s. prepravu značnej časti nákladu prepravovaného po železnici (cca 59%), podnikateľ Holcim, a.s. sa preto dôvodne  obával, že zvýšenie cien pre tohto zasielateľa zo strany ŽS Cargo, a.s. nemôže zostať nepremietnuté  do ceny pre Holcim, a.s. ako konečného odberateľa prepravných služieb ŽS Cargo, a.s.. a počítal preto so značným zvýšením svojich prepravných nákladov, oproti predchádzajúcemu obdobiu. V tejto súvislosti pokladá Rada úradu námietku účastníka konania, že pri tomto konštatovaní ide len o hypotetickú špekuláciu úradu za irelevantnú. 

Holcim, a.s. deklaroval aj priamo ŽS Cargo, a.s. (v liste z 05.04.2004, ktorým žiadal vysvetliť vypovedanie dohôd o cenách), že uvedenou zmenou dopravcu na jednej trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica nebude dotknutý objem komodít (množstvo a relácie), ktorý mal podľa zasielateľských príkazov pre rok 2004 prepraviť prostredníctvom zasielateľa A dopravcom ŽS Cargo, a.s., čo je doložené aj v spisovom materiáli. Účastník konania vo svojej odpovedi pre Holcim, a.s. uviedol, že k výpovedi dohôd o cenách a k následnému zvýšeniu cien došlo z dôvodu „narušenia komplexnosti prepravy“, keďže Holcim a.s. ukončil využívanie služieb účastníka konania na trati Rohožník – Devínska Nová Ves. 

Následne, ako zistil prvostupňový orgán, došlo k dohode o uzavretí Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s., ktorá zahŕňala prepravné potreby Holcim, a.s. ako celok. Táto zmluva bola pritom uzavretá na dobu určitú do 31.12.2005 a ŽS Cargo, a.s. ako právny nástupca zaniknutej ŽS, a.s. vstúpil do tohto zmluvného vzťahu a zabezpečoval v súlade s jej ustanoveniami prepravu tovaru po železnici pre Holcim, a.s. od 01.01.2005. Predmetom zmluvy bol záväzok podnikateľa Holcim, a.s. realizovať počas doby trvania zmluvy celý objem prepravy cez ŽS Cargo, a.s..

 Holcim, a.s. oznámil LTE listom zo 17.05.2004, že dňom 19.05.2004 s ňou ukončuje spoluprácu na trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica.

Rada úradu sa stotožňuje s posúdením uvedeného konania ŽS Cargo, a.s. tak, ako ho posúdil prvostupňový orgán a považuje ho za porušenie § 8 ods. 2 zákona č. 136/2001 Z.z. a čl. 82 ZES.

Už samotné načasovanie výpovede dohôd o cene na ten istý deň, keď spoločnosť Holcim, a.s. začala na trase Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica prepravovať cement prostredníctvom súkromného dopravcu LTE a oznámila túto skutočnosť zasielateľovi A indikuje, že výpovede boli dané s úmyslom cez zasielateľov  prinútiť Holcim, a.s. k ukončeniu spolupráce s LTE.

Účastník konania vo výzve na vyjadrenie pred vydaním rozhodnutia namietal, že k výpovediam dohôd k tomuto dátumu došlo len z dôvodu, že v tento deň zasielateľ A oznámil nedodržanie dohodnutého objemu, z dôvodu straty Holcim, a.s.. Rada úradu túto námietku považuje za účelovú, nakoľko k uvedenému dátumu došlo k výpovedi dohody o cene nielen pre zasielateľa A, ktorého sa zníženie prepraveného objemu v dôsledku straty prepravy na trati Rohožník – Devínska Nová Ves malo týkať, ale aj k výpovedi dohody o cene pre zasielateľa B, ktorý uvedeným oznámením zasielateľa A účastníkovi konania nemohol byť nijako dotknutý.

Na železničných tratiach vedúcich z/do Rohožníka neprišlo k žiadnym iným zmenám prepravných podmienok okrem skutočnosti, že podnikateľ Holcim, a. s. oznámil zasielateľovi A zabezpečenie prepravy cementu z Rohožníka cez terminál v Devínskej Novej Vsi prostredníctvom súkromného dopravcu (LTE). Jediným možným dôvodom „zmeny prepravných podmienok“, ktoré uvádza ŽS Cargo, a.s. ako dôvod výpovede dohôd o cene so zasielateľmi (ktorej následkom je zvýšenie cien za prepravu do úrovne tarifných cien, tzv. TR1), mohla byť preto len táto zmena dopravcu na jednej z tratí z/do Rohožníka.

 Uvedené potvrdil aj samotný účastník konania v  liste pre Holcim, a.s., kde ako dôvod výpovede dohôd o cene uvádza narušenie komplexnosti a nie objemov prepravy tým, že Holcim, a.s. prestal využívať služby ŽS Cargo, a.s. na trati Rohožník  - Devínska Nová Ves, št. hranica. Takisto účastník konania opakovane zdôraznil, že k výpovedi dohôd o cene došlo jedine z dôvodu, že zasielateľ A oznámil účastníkovi konania nedodržanie nakontrahovaného objemu z dôvodu straty klienta.

Uvedené však podľa názoru Rady úradu nepredstavuje skutočný dôvod výpovedí dohôd o cene a zámer, ktorý bol sledovaný zo strany ŽS Cargo, a.s., vypovedaním predmetných dohôd o cene so zasielateľskými spoločnosťami A a B a to z nasledovných dôvodov.

 Nie je zrejmé, ako sa mala preprava na jednej trase dotknúť objemu prepravy dohodnutého so zasielateľom B, keď zasielateľ B vykonával prepravu pre Holcim, a.s. na úplne iných trasách, na trase Rohožník – Devínska Nová Ves nepôsobil. Stratou tejto jednej trasy teda nemohlo prísť k zníženiu dohodnutého objemu, ktorý mal byť prepravený cez zasielateľa B, keďže tento zasielateľ na predmetnej trase žiaden objem ani prepraviť nemal.

V prípade zasielateľa A, ktorý na uvedenej trase Rohožník – Devínska Nová Ves, št. hranica vykonával pre Holcim, a.s. prepravu cementu a ktorého mal v časti „nahradiť“ dopravca LTE, Holcim, a.s. deklaroval, že objem, ktorý bol dohodnutý na prepravu cez zasielateľa A v roku 2004 na všetkých reláciách dodrží. Uvedený záväzok pertraktoval písomne jednak zasielateľovi A a v liste zo dňa 05.04.2004 aj priamo účastníkovi konania. Skutočnosť, že uvedený záväzok dodrží, vyplýva aj z reálneho stavu objemu prepraveného cementu po danej trase do 15.03.2004, keď na tejto trase prepravil do 15.03.2004 prostredníctvom zasielateľa A cca [...] tis. ton (obchodné tajomstvo) cementu, čo predstavovalo cca 50% z celého objemu [...] tis. ton (obchodné tajomstvo) na tejto trase dohodnutého v zasielateľskom príkaze so zasielateľom A na rok 2004.

K uvedenému vzniesol vo svojom vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia účastník konania námietku, že Rada úradu nezohľadnila časové hľadisko uvedeného oznámenia zo strany Holcim, a.s., t.j. listom zo dňa 05.04.2004, teda až po vypovedaní predmetných dohôd o cenách, čo znamená, že v čase výpovedí ŽS Cargo, a.s. nemal vedomosť o dodržaní nakontrahovaného objemu. S touto námietkou sa Rada úradu nestotožňuje, nakoľko ani po uvedenom oznámení zo strany Holcim, a.s. , ŽS Cargo, a.s. neodvolala svoje výpovede s tým, že nedôjde k strate nakontrahovaného objemu, ale pokračovala v rokovaní s Holcim, a.s. o uzavretí novej priamej zmluvy v snahe pripútať si klienta a tak vylúčiť konkurenta z trhu. K odvolaniu výpovedí dohôd o cene pritom došlo až po dohode s Holcim, a.s. o uzavretí novej zmluvy, ktorá bude zahŕňať celý objem jeho prepravných potrieb.

Účastník konania sa bránil aj skutočnosťou, že nedodržanie dohodnutého objemu prepravy zo strany zasielateľov A a B v roku 2004 bolo zrejmé už z objemu prepraveného tovaru do 15.03.2004, keď zasielatelia za uvedené obdobie neprepravili pomernú časť objemu tovaru dohodnutého na celý rok 2004. Rada úradu súhlasí s prvostupňovým orgánom, že v zmluvách nakontrahované objemy boli dohodnuté ako ročné objemy a neboli rozvrhnuté na menšie časové obdobia (mesačné, týždenné), preto vypovedanie zmlúv v prvom štvrťroku roka s odôvodnením, že je predpoklad nedodržania ročného nakontrahovaného objemu prepravy nie je dostatočný, keď na prepravu v rôznych obdobiach roka môže vplývať množstvo faktorov (množstvo prepraveného tovaru v zimných mesiacoch sa môže výrazne líšiť od objemu prepravy v lete a pod.).

Navyše, ŽS Cargo, a.s. si vo svojich tvrdeniach odporuje, keďže na jednej strane tvrdila, že do 15.03.2004 prepravili zasielatelia A a B len malú časť dohodnutého ročného objemu a bol predpoklad, že celý objem za rok nenaplnia a na druhej strane pri nezmenenej situácii výpovede dohôd o cenách odvolala.

 K späťvzatiu výpovedí dohôd o cene došlo za toho istého stavu, t.j. objem, ktorý bol do 15.03.2004 prepravený cez zasielateľov A a B bol rovnaký, preto mal stále existovať rovnaký predpoklad (ktorý uvádza ŽS Cargo, a.s.), že ročný objem prepravy nebude dodržaný. V prípade, ak mal účastník konania výpoveďami dohôd o cene sledovať, ako argumentuje, cieľ chrániť ekonomické aktivity a zabrániť stratám, nie je potom zrejmé, z akého dôvodu k späťvzatiu výpovedí dohôd o cene pristúpil, keď z hľadiska množstva prepraveného tovaru nedošlo k žiadnym zmenám, ktoré by ŽS Cargo, a.s. oprávňovali predpokladať, že ročný objem prepravy bude dodržaný. Znovu pridanie trate Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica do portfólia tratí v rámci ktorých vykonával prepravu ŽS Cargo, a.s. nemohlo „zachrániť“ dodržanie zmluvne zakotveného ročného objemu prepravy (keďže objem prepravy na tejto trati predstavoval len cca [...%] (obchodné tajomstvo) prepravných potrieb Holcim, a.s.) a predovšetkým, nemalo už vôbec žiadny vplyv na objem prepravy realizovaný prostredníctvom zasielateľa B.

Napriek tejto skutočnosti boli výpovede dohôd o cenách odvolané a prepravovalo sa v prípade zasielateľa B podľa pôvodných dohôd o cenách a v prípade zasielateľa A došlo k novej dohode o cene, t.j. neuplatňovala sa tarifná cena, pričom k späťvzatiu výpovedí došlo po tom, čo sa Holcim, a.s. dohodol na Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 so ŽS, a.s.

Aj späťvzatie výpovedí dohôd o cenách, sa na základe uvedených skutočností javí ako účelové a podľa názoru Rady úradu jednoznačne podporuje záver o vytlačení LTE z trhu železničnej nákladnej prepravy Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica. 

Námietky účastníka konania ohľadne množstva prepraveného objemu ako dôvodu výpovedí dohôd o cenách na základe uvedených skutočností neobstoja. Po dohode účastníka konania na novej zmluve s Holcim, a.s. (čo súčasne znamenalo stratu prepravy na sledovanej trati pre LTE) akoby tento dôvod, ktorý uviedol ŽS Cargo, a.s. pre vypovedanie dohôd o cene, neexistoval, napriek tomu, že údaje o prepravenom objeme do 15.04.2004 (ktoré podľa ZS Cargo, a.s. nezodpovedali pomernej časti ročného dohodnutého objemu) zostali rovnaké.

Z uvedeného podľa názoru Rady úradu jednoznačne vyplýva, že výpoveďami dohôd o cene, ktoré mali za následok zvýšenie cien pre zasielateľov do úrovne cien tarifných (TR1), ktoré minimálne zasielateľ A hodlal preniesť na spoločnosť Holcim, a.s., sledoval účastník konania vytlačenie konkurenčného dodávateľa prepravných služieb LTE z trhu železničnej nákladnej prepravy cementu na trati Rohožník – Devínska Nová Ves. Ako správne argumentoval aj prvostupňový orgán, v predmetných výpovediach bola zahrnutá klauzula, podľa ktorej sa na ostatných tratiach s výnimkou tratí z/do Rohožníka mohli dohodnúť nové ceny, z čoho je zrejmé, že ŽS Cargo, a.s. mal v úmysle zvýšiť ceny prostredníctvom zasielateľov len pre dopravu z/do Rohožníka pre Holcim, a.s. a tak ho prinútiť k ukončenou spolupráce s LTE. 

	Rada úradu sa stotožňuje so závermi prvostupňového orgánu ohľadne skutočnosti, že vypovedaním dohôd o cene sa Holcim, a.s. dostal pod finančný a časový tlak, keďže očakával, že zasielateľské spoločnosti v blízkej budúcnosti prenesú na neho svoje zvýšené prepravné náklady (čo aj zasielateľ A avizoval). Neobstojí teda námietka účastníka konania uvedená vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia, že nebol v priamom zmluvnom vzťahu s Holcim, a.s. a nemohol teda ovplyvniť konanie zasielateľov po vypovedaní dohôd o cenách. Je logické, že subjekt, ktorému sa zvýšia vstupy, neponesie váhu tohto zvýšenia na úkor zníženia ziskov, ale bude sa snažiť zvýšenie cien vstupov premietnuť do svojich cien pre odberateľov tak, aby bol zvýšením ceny vstupov, čo najmenej dotknutý. 

Holcim, a.s. sa tiež obával o uspokojenie svojich celkových potrieb prepravy po železnici, keďže dohody o cene, ktoré boli vypovedané, sa týkali všetkých trás, na ktorých zasielatelia A a B prepravovali tovar pre spoločnosť Holcim, a.s. Ako vyplynulo zo spisového materiálu, pre Holcim, a.s. neexistovala v danom čase alternatíva zabezpečenia jeho prepravných potrieb po železnici, ktorá by bola pre neho ekonomicky reálna. Podnikateľ Holcim, a.s. sa preto musel rozhodnúť medzi ponechaním dopravy cementu na trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica cez LTE a čeliť tak cene zvýšenej na tarifnú cenu minimálne zo strany zasielateľa A alebo ukončiť spoluprácu s LTE a realizovať celý objem svojich prepravných potrieb po železnici cez dopravcu ŽS Cargo, a.s..

	Prvostupňový orgán podľa názoru Rady úradu dostatočne popísal situáciu v železničnej doprave, t.j.  v tom čase žiadny iný dopravca nebol schopný realizovať pre Holcim, a.s. taký objem prepravy ako ŽS Cargo, a.s., čím bol uvedený podnikateľ pre Holcim, a.s. nevyhnutným obchodným partnerom. 

	Účastník konania tiež v rozklade, ako aj vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia argumentuje, že závery Rady úradu o nevyhnutnom obchodnom partnerovi sú nesprávne. Podľa účastníka konania zasielateľ A, ktorý avizoval pre Holcim, a.s. zvýšenie ceny, prepravoval pre túto spoločnosť na iných tratiach (okrem trate Rohožník – Devínska Nová Ves, št. hranica, kde mala byť preprava zabezpečená cez LTE) len nepatrný objem komodít a úrad mal preskúmať, či tento objem cca 17 tis. ton nemohol byť prepravený prostredníctvom iných dopravcov, čím by sa podľa účastníka konania podnikateľ Holcim, a.s. vyhol zvýšeniu cien, pričom z prehľadu licencií na poskytovanie železničnej dopravy je zrejmé, že viacerí dopravcovia takúto dopravu poskytnúť mohli.  

Rada úradu uvádza, že možnosti Holcim, a.s. prepraviť cez iného dopravcu objem komodít prepravovaných zasielateľom A na tratiach z/do Rohožníka (s výnimkou trate Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica)  nie sú pre posúdenie protiprávneho konania v tomto prípade relevantné. Podstatné je, že podnikateľ Holcim, a.s. dodržanie prepravy dohodnutého objemu v zasielateľskom príkaze č. 41144 na vymedzenej trati Rohožník – Devínska Nová Ves deklaroval, o čom mal účastník konania aj vedomosť, a teda nebol dôvod na vypovedanie dohôd o cenách z dôvodu zmeny prepravovaných objemov.  

Naviac, v uvedenom prípade nešlo len o zabezpečenie prepravy účastníkom konania uvádzaných „zostávajúcich“ 17 tis. ton, ale o zabezpečenie celkových prepravných potrieb podnikateľa Holcim, a.s., keďže v danom čase boli vypovedané všetky dohody o cenách pre všetky trasy, nielen pre prepravu z a do Rohožníka. Holcim, a.s. sa obával prenesenia zvýšenia ceny nielen zo strany jedného zasielateľa A, ale aj zo strany ostatných. V danom období nepôsobil pritom na trhu iný železničný dopravca, ktorý by dokázal konkurovať ŽS Cargo, a.s. a zabezpečiť prepravné potreby Holcim, a.s. na celom území SR.

K námietke účastníka konania v rozklade, ako aj vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia ohľadne deklarovania podnikateľa LTE v liste z 21.10.2004, že spolu s ďalším dopravcom by bola schopná zabezpečiť prepravné potreby Holcim, a.s., Rada úradu konštatuje, že táto skutočnosť nie je pre posúdenie predmetného konania ŽS Cargo, a.s. rozhodujúca. V predmetnom liste LTE výslovne uvádza, že v uvedenom období (t.j. v marci 2004), ako aj k dátumu zaslania predmetného listu nebola schopná prevziať celý objem prepravy spoločnosti Holcim, a.s.. Podnikateľ LTE následne uviedol, cit.: „V spolupráci s iným dopravcom by však spoločnosť LTE Slovensko dokázala zabezpečiť prepravu v uvedenom rozsahu na všetkých tratiach na území SR. V uvedenej veci spoločnosť LTE Slovensko v súčasnosti vedie rokovania s potenciálnymi partnermi“.

Uvedené podľa názoru Rady úradu nevyvracia záver úradu, že ŽS Cargo, a.s. bola v období vypovedania dohôd o cenách nevyhnutným obchodným partnerom podnikateľa Holcim, a.s. Z uvedenej citácie vyplýva len záver, že LTE by potenciálne po dohode s iným dopravcom bola schopná prevziať celý objem prepravy pre Holcim, a.s.. V marci 2004 však nebola schopná spoločnosti Holcim, a.s. zabezpečiť celý objem jej prepravných potrieb. Uvedené potvrdil aj Holcim, a.s. (list č. 6630/2004, spis. č. 9, spis obchodné tajomstvo), cit: [...] (obchodné tajomstvo). Podnikateľ Holcim, a.s. sa pritom vyjadroval, že má záujem riešiť svoje prepravné potreby komplexne, nakoľko rozmiestnenie svojich prepravných potrieb medzi viacerých dopravcov nie je z hľadiska nákladov pre neho efektívne. Navyše podnikateľ Holcim, a.s. si v dôsledku časového tlaku  nemohol dovoliť čakať na dohodu LTE s iným dopravcom, resp. rokovať s viacerými dopravcami o čiastkovom zabezpečení svojich prepravných potrieb, potreboval riešiť zabezpečenie prepravy urýchlene, nakoľko výpovede dohôd o cene zo dňa 15.03.2004 mali nadobudnúť účinnosť 01.05.2004 a odvtedy zasielateľ A avizoval aj zvýšenie ceny prepravy pre Holcim, a.s..

Rada úradu sa tiež nestotožňuje s námietkami účastníka konania, že výpoveď dohôd o cene bola len realizáciou zmluvného práva podnikateľa ŽS Cargo, a.s., pričom nebol preukázaný žiadny nátlak na podnikateľa Holcim, a.s. na uzavretie Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 zahŕňajúcej celý objem prepravy. Rada úradu predovšetkým konštatuje, že ani zmluvne dohodnuté právo sa nemôže realizovať tak, aby jeho uskutočňovaním dochádzalo k porušovaniu právnych noriem, v tomto prípade zákona č. 136/2001 Z.z..

Skutočnosť, že Holcim, a.s. podpísal Rámcovú zmluvu o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 dobrovoľne a že zmluva nebola podpísaná v tiesni a za nápadne nevýhodných podmienok, ako konštatuje účastník konania v rozklade, ako aj vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia neznamená, že v tomto prípade nedošlo k porušeniu zákona č. 136/2001 Z.z. Ak by predmetná zmluva bola uzavretá za takýchto okolností, znamenalo by to jej absolútnu neplatnosť, o čom však úrad, ani Rada úradu nie je kompetentná rozhodnúť. 

V danom prípade išlo o vystavenie podnikateľa Holcim, a.s. situácii, keď jediným prijateľným riešením pre neho bolo zabezpečiť si svoje prepravné potreby cez ŽS Cargo, a.s.. Práve skutočnosti popísané vyššie podľa názoru Rady úradu jednoznačne preukazujú, že účastník konania sa cez cenový a časový nátlak na podnikateľa Holcim, a.s. snažil vytlačiť konkurenta LTE z trhu. Zvýšenie cien pritom podnikateľovi Holcim, a.s. avizoval zasielateľ A, Holcim, a.s. sa však obával zvýšenia ceny aj zo strany ďalšieho zasielateľa (B), a to vzhľadom na značný objem komodít, ktoré cez neho prepravoval a značný nárast cien zo strany účastníka konania. 

Účastník konania tiež v rozklade namieta, že nedošlo k vytlačeniu podnikateľa LTE z trhu, čo zdôvodňuje informáciou o množstve komodít dopravovaných menovaným podnikateľom v priebehu roku 2004 a 2005.

Rada úradu k tejto námietke predovšetkým konštatuje, že prvostupňové rozhodnutie neuvádza, že by došlo k vytlačeniu LTE z trhu poskytovania železničnej nákladnej dopravy na celom území SR. Zneužitie dominantného postavenia vytlačením podnikateľa LTE z trhu sa dotýka konkrétneho vymedzeného relevantného trhu prepravy cementu veľkého objemu na trati Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica, pričom toto porušenie zákona č. 136/2001 Z.z. a čl. 82 ZES má Rada úradu za dostatočne preukázané. Podnikateľ LTE v čase trvania Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretej medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s. (do 31.12.2005) na vymedzenom relevantnom trhu nepôsobil, čo bolo spôsobené protiprávnym konaním ŽS Cargo, a.s.. Argument účastníka konania, ktorý sa týka objemov prepravených komodít na iných tratiach v rámci SR je preto irelevantný. 

Účastník konania tiež k určeniu začiatku protiprávneho konania namieta, že jednak výpovede mali byť účinné až od 01.05.2004 a že do tohto dátumu podnikateľ Holcim, a.s. nemohol byť pod žiadnym finančným tlakom, nakoľko k zvýšeniu cien malo dôjsť až od tohto okamihu a tiež argumentuje skutočnosťou, že podnikateľ LTE prestal pôsobiť na vymedzenom relevantnom trhu až 19.05.2004 na základe oznámenia o ukončení spolupráce zo strany Holcim, a.s. zo dňa 17.05.2004.

Rada úradu sa pri vymedzení začiatku porušovania plne stotožňuje so závermi prvostupňového orgánu popísanými v rozhodnutí. V tomto prípade nie je rozhodujúce nadobudnutie účinnosti výpovedí dohôd o cene, ale samotné vypovedanie predmetných dohôd, nakoľko práve uvedeným dňom (t.j. 15.03.2004) sa podnikateľ Holcim, a.s. dostal pod tlak zvýšenia cien k dátumu 01.05.2004 a bol prinútený urýchlene svoju situáciu riešiť. Ako je už vyššie v texte uvedené, jediným možným a pre Holcim, a.s. ekonomicky prijateľným riešením bolo zabezpečenie spolupráce so ŽS Cargo, a.s.. V opačnom prípade by hrozba zvýšenia cien nadobudla aj reálnu podobu, čo podľa vyjadrenia Holcim, a.s. znamenalo pre neho značné zvýšenie nákladov.

Taktiež skutočnosť, že spoločnosť LTE prestala poskytovať svoje služby pre Holcim, a.s. až 19.05.2004 (na základe oznámenia Holcim, a.s. zo 17.05.2004), nemá vplyv na vymedzenie začiatku trvania protiprávneho konania zo strany ŽS Cargo, a.s., táto skutočnosť je výsledným efektom protiprávneho konania a preukazuje, že predchádzajúce konanie ŽS Cargo, a.s. reálne znamenalo vytlačenie konkurenčného dopravcu LTE z trhu. 

Rada úradu sa tiež nestotožňuje s námietkou účastníka konania, že nemožno hovoriť o protiprávnom konaní, keďže účastník konania len vstúpil do predmetného zmluvného vzťahu – Rámcovej zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretej medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s., ktorý mohol byť kedykoľvek ukončený. Práve skutočnosť pretrvávania zmluvného vzťahu medzi právnym nástupcom ŽS, a.s. a Holcim, a.s. znamenala že pretrvával protiprávny stav vylúčenia podnikateľa LTE z trhu. Ako konštatoval samotný účastník konania, predmetný zmluvný vzťah mohol byť kedykoľvek ukončený, čo sa však v tomto prípad zo strany ŽS Cargo, a.s. nestalo. Podnikateľ Holcim, a.s. by sa výpoveďou predmetnej Rámcovej zmluvy vystavoval riziku vzniku obdobnej situácie, ako v marci 2004, keďže celý požadovaný objem prepravy po železnici nebol pre neho schopný zabezpečiť žiadny iný dopravca ako ŽS Cargo, a.s. a zverením jednej/viacerých trás inému dopravcovi mohlo dôjsť k obdobnej situácii, t.j. k hrozbe zvýšenia cien do úrovne cien tarifných.

Pokiaľ ide o námietku, že aj ŽS Slovensko, a.s. vstúpila rovnako do predmetnej Rámcovej zmluvy č. 342/2004, podľa názoru Rady úradu je neopodstatnená. Rámcová zmluva sa týka záväzkov v oblasti železničnej dopravy, pričom ŽS Slovensko, a.s. prevzala divíziu osobnej dopravy. ,Aj samotný účastník konania v podanom rozklade (v časti o dosiahnutom zisku z predmetnej zmluvy) uvádza, že prospech z predmetnej zmluvy prináleží ŽS Cargo, a.s. Skutočnosť, že ŽS Slovensko, a.s. ručí za záväzky, ktoré prebrala ŽS Cargo, a.s. nie je podstatná pre určenie, kto je ekonomickým nástupcom a reálne vykonáva činnosti vyplývajúce z predmetnej Rámcovej zmluvy. V prípade solidárneho ručenia je na ŽS Cargo, a.s., aby si svoj nárok uplatnila v súkromnoprávnom konaní. 

Na základe uvedených skutočností sa Rada úradu stotožňuje so závermi prvostupňového orgánu ohľadne posúdenia konania podnikateľa ŽS Cargo, a.s. ako zneužívanie dominantného postavenia podľa čl. 82 Zmluvy o založení ES a podľa § 8 ods. 2 zákona č. 136/2001 Z.z.. Vypovedaním dohôd o cene so zasielateľmi, ktorého dôsledkom bolo zvýšenie cien do úrovne tarifných (ktoré minimálne jeden so zasielateľov hodlal preniesť na Holcim, a.s.) bol vytvorený na podnikateľa Holcim, a.s. podľa názoru Rady úradu tlak na prijatie opatrení, ktoré by toto zvýšenie cien odvrátili. Jediným možným opatrením v danej situácii bolo uzavretie zmluvy na celý objem prepravy s účastníkom konania, čo zároveň znamenalo, že konkurenčný dopravca LTE bol vytlačený z trhu železničnej nákladnej prepravy veľkého objemu cementu na trati Rohožník – Devínska Nová Ves.

Záver

Podnikateľ LTE bol v marci 2004 pre ŽS Cargo, a.s. v pozícii novovstupujúceho konkurenta. Na trh poskytovania služieb železničnej nákladnej dopravy sa snažil vstúpiť dohodou s podnikateľom Holcim, a.s. o preprave cementu na trase Rohožník – Devínska Nová Ves, na ktorej bola do polovice marca realizovaná doprava dominantným podnikateľom ŽS Cargo, a.s. prostredníctvom zasielateľa A.

Podnikateľ ŽS Cargo, a.s. reagoval na túto snahu LTE konaním, ktorým sa snažil vytlačiť tohto konkurenta z trhu (resp. zamedziť jeho vstupu na vymedzený relevantný trh). Bezprostrednou reakciou na začatie vykonávania železničnej nákladnej dopravy podnikateľom LTE na uvedenej trase, bolo zo strany ŽS Cargo, a.s. vypovedanie dohôd o cenách na rok 2004 so zasielateľmi. Vypovedanie predmetných dohôd znamenalo pre zasielateľov zvýšenie cien za prepravu nákladu do úrovne tarifných cien (cena bez zliav). 

Týmto konaním sa odberateľ služieb železničnej nákladnej dopravy dostal pod časový a finančný tlak, nakoľko s účinnosťou od 01.05.2004 sa mali pre zasielateľov tarifné ceny aj uplatňovať, pričom Holcim, a.s. predpokladal (a zasielateľ A mu to aj oznámil), že predmetné zvýšenie bude premietnuté do cien, ktoré mal dohodnuté so zasielateľmi za zabezpečenie dopravy z/do Rohožníka. Uvedené zvýšenie cien do úrovne tarifných cien znamenalo pre Holcim, a.s. zvýšenie jeho nákladov, ktoré bolo pre neho ekonomicky neprijateľné. Nakoľko pre Holcim, a.s. neexistovala v danom čase alternatíva zabezpečenia svojich prepravných služieb po železnici cez iného dopravcu ako ŽS Cargo, a.s., jediným prijateľným riešením pre neho bolo dohodnúť sa so ŽS Cargo, a.s. na zabezpečení jeho prepravných potrieb v celom rozsahu (Rámcová zmluvy o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretá medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s. v platnosti do 31.12.2005), čím bol prinútený ukončiť spoluprácu na trase Rohožník – Devínska Nová Ves  s podnikateľom LTE.

Motív uvedeného konania ŽS Cargo, a.s., t.j.  vytlačenie konkurenta z trhu, je zrejmý a preukázaný skutočnosťami bližšie popísanými v predchádzajúcom texte (načasovanie predmetných výpovedí, možnosť uzavretia nových dohôd o cene na trasách mimo tratí z/do Rohožníka, späťvzatie výpovedí dohôd o cene, napriek nezmenenému skutkovému stavu, pokiaľ ide o prepravený objem, uzavretie Rámcovej dohody s Holcim, a.s., ktorá zastrešovala jeho prepravné potreby po železnici ako celok).

ŽS Cargo, a.s. tak vlastne uvedeným konaním využil skutočnosť, že pre podnikateľa Holcim, a.s. bol nevyhnutným obchodným partnerom na dopravu tovaru po železnici a zmenou svojej cenovej politiky sa snažil pripútať si ho ako zákazníka a zamedziť tomu, aby novovstupujúci konkurent LTE dostal možnosť zabezpečiť časť jeho prepravných potrieb.

Pokuta

	Rada úradu predovšetkým konštatuje, že úrad pri stanovení pokuty správne vychádzal z relevantných ustanovení zákona č. 136/2001 Z.z., a to § 38 ods. 1 zákona v spojení s § 2 ods. 3 zákona, pričom vychádzal z obratu účastníka konania ŽS Cargo, a.s. ako právneho a ekonomického nástupcu ŽS, a.s. za rok 2005, v súlade s dikciou § 38 ods. 4 zákona č. 136/2001 Z.z. (obrat za posledné uzavreté účtovné obdobie predchádzajúce vydaniu rozhodnutia).

	Úrad tiež podľa názoru Rady úradu správne stanovil a zvážil kritériá uvedené v § 38 ods.10 zákona č. 136/2001 Z.z., ktoré sú rozhodujúce pre stanovenie výšky pokuty za spáchané protiprávne konanie.

	Rada úradu sa predovšetkým stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že uvedené konanie ŽS Cargo, a.s. predstavuje vylučovaciu protisúťažnú praktiku, ktorá znamenala vylúčenie konkurenta z vymedzeného relevantného trhu. 

Rada úradu sa tiež stotožňuje s názorom prvostupňového orgánu, že pri zhodnotení závažnosti tohto protiprávneho konania je potrebné vziať do úvahy, že prebiehalo na novo liberalizovanom trhu, kde sa konkurencia tradičnému dopravcovi ŽS Cargo, a.s. len začala vytvárať a rýchly zásah zo strany dominanta tak znamenal okamžité vylúčenie konkurencie na vymedzenom relevantnom trhu (Rohožník – Devínska Nová ves, št. hranica). Konanie podnikateľa ŽS Cargo, a.s. pritom malo formu zmeny cenovej politiky, pričom cena je vo všeobecnosti považovaná za najdôležitejší a najcitlivejší konkurenčný nástroj, prostredníctvom ktorého možno spravidla významne ovplyvniť situáciu na trhu, a to najmä na trhu, na ktorom sa konkurencia len začína rozvíjať.
	
	Úrad tiež správne v rámci závažnosti zohľadnil, že vzhľadom na rozsah, v akom účastník konania zabezpečuje služby železničnej nákladnej dopravy (na celom území SR) išlo o protiprávne konanie, ktoré sa prejavilo na malom trhu. Účastník konania sa dopustil protiprávneho konania, ktoré sa dotýkalo siedmich železničných tratí, pričom k vylúčeniu konkurenta LTE došlo na jednej trati, Rohožník – Devínska Nová Ves, št. hranica. 
Vzhľadom na túto skutočnosť  zhodnotil úrad konanie ŽS Cargo, a.s. ako závažné, hoci svojou povahou patrí do kategórie veľmi závažných protisúťažných praktík, keďže v rámci nej došlo k  eliminácii súťaže na vymedzenom relevantnom trhu. 

Rada úradu sa tiež stotožňuje s vymedzením dĺžky trvania protiprávneho konania prvostupňovým orgánom ako strednodobé porušovanie, t.j. od vypovedania dohôd o cene so zasielateľmi dňa 15.03.2004 do 31.12.2005, kedy skončila platnosť Rámcová zmluva o spolupráci v železničnej koľajovej preprave č. 342/2004 uzavretá medzi Holcim, a.s. a ŽS, a.s.. K námietkam účastníka konania ohľadom začiatku a trvania porušovania sa pritom Rada úradu vyjadrila už v predchádzajúcom texte.

Rada úradu sa tiež stotožňuje so zistením, že neboli preukázané, žiadne iné okolnosti, ktoré by v súlade s § 38 ods. 10 zákona č. 136/2001 Z.z. mali vplyv na určenie výšky pokuty.

Účastník konania pritom v podanom rozklade namieta, že úrad nevzal do úvahy žiadne poľahčujúce okolnosti, pričom uvádza spoluprácu podnikateľa s úradom. Rada úradu k uvedenému konštatuje, že spolupráca podnikateľa s úradom počas správneho konania je jeho povinnosťou v súlade s § 40 zákona č. 136/2001 Z.z. (povinnosť poskytovať súčinnosť), preto ju nemožno považovať za okolnosť, ktorá by vplývala pozitívne na výšku pokuty. Nedodržanie tejto povinnosti podlieha sankcii podľa § 38 ods. 5 zákona č. 136/2001 Z.z..

Za určitých okolností možno aj spoluprácu podnikateľa zhodnotiť vo výške pokuty, avšak len v tom prípade, že ide o nadštandardnú spoluprácu, keď podnikateľ iniciatívne predkladá úradu potrebné podklady a dôkazy, ktoré napomáhajú vyriešeniu prípadu. V uvedenom prípade však išlo o štandardnú spoluprácu v rámci zákonnej povinnosti.

Účastník konania ďalej namieta neprimeranú prísnosť uloženej pokuty, ktorá prekročila obrat z predmetnej Rámcovej zmluvy, ktorý dosiahla spoločnosť ŽS Cargo, a.s. a jej právny predchodca. Rada úradu konštatuje, že prvostupňový orgán v zmysle zákonných ustanovení vychádzal z obratu za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie, t.j. rok 2005.  

Účastník konania tiež namieta, že uložená pokuta je pre neho likvidačná a nemôže plniť svoj preventívny účel. 

Rada úradu konštatuje, že po zhodnotení všetkých okolností v súlade s § 38 ods. 10 zákona č. 136/2001 Z.z. bola uložená pokuta na spodnej hranici možného rozpätia do 10% z obratu (v skutočnosti predstavovala [...%] (obchodné tajomstvo) z obratu ŽS Cargo, a.s. za rok 2005), čo v žiadnom prípade nemožno považovať za likvidačné. 

Na základe vyššie uvedených skutočností bola podľa názoru Rady úradu prvostupňovým orgánom za uvedené porušenie zákona uložená pokuta primeraná spáchanému deliktu, preto Rada úradu rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti rozhodnutia.

Poučenie :

Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Krajský súd v Bratislave do dvoch mesiacov od jeho doručenia.  

                                                                   

                                                                 

                                                                   Daniela Zemanovičová
                                                                       podpredsedníčka
                                         Rady Protimonopolného úradu Slovenskej republiky

Rozhodnutie sa doručí :

1.	JUDr. Pavel Hagyari, advokát, Vlčkova 8/A, 811 05 Bratislava
2.	Protimonopolný úrad SR, odbor zneužívania dominantného postavenia