PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo: 2005/SP/R/2/107				                Bratislava 21. október 2005

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov 

zamieta

rozklad podnikateľa KOOPERATIVA poisťovňa, a.s., Štefanovičova 4, 816 23 Bratislava a rozhodnutie Protimonopolného úradu, odboru dohôd obmedzujúcich súťaž, č. 2005/SP/1/1/059 zo dňa 19.05.2005 potvrdzuje.  

Odôvodnenie:

Dňa 19.05.2005 vydal Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž (ďalej len „úrad“) rozhodnutie č. 2005/SP/1/1/059, ktorým rozhodol tak, že podľa § 38 ods. 5 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) ukladá podnikateľovi KOOPERATIVA poisťovňa, a.s., Štefanovičova 4, 816 23 Bratislava (ďalej len „KOOPERATIVA“) za nesplnenie povinnosti predložiť dňa 21.12.2004 požadované podklady pri výkone právomoci úradu podľa § 22 ods. 2 a 3 zákona peňažnú pokutu vo výške 5 000 000,-Sk. 

	Dňa 06.06.2005 bol úradu v zákonom stanovenej lehote doručený rozklad podnikateľa KOOPERATIVA, prostredníctvom právnej zástupkyne JUDr. Zuzany Mihókovej, advokátky, Búdková 26, 811 04 Bratislava, v ktorom namietal nasledovné skutočnosti: 

1.	Právo dané ustanoveniami § 22 ods. 1 a 2 a § 40 zákona nemôžu zamestnanci úradu realizovať neobmedzene, ale výlučne v súvislosti s plnením úloh podľa zákona. Úrad môže žiadať len také informácie, ktoré sú nevyhnutné na činnosť úradu, podľa názoru účastníka konania ide výlučne o podklady, ktoré sa týkajú jeho podnikateľskej činnosti. 

2.	Poskytnutiu požadovaných informácií bráni § 41 ods. 1 zákona č. 95/2002 Z.z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o poisťovníctve“), podľa ktorého sú členovia predstavenstva a zamestnanci poisťovne povinní zachovávať mlčanlivosť o skutočnostiach, o ktorých sa dozvedeli na základe svojho postavenia alebo pri plnení svojich pracovných povinností a ktoré majú význam pre vývoj finančného trhu alebo sa dotýkajú záujmov jeho jednotlivých účastníkov. Podľa názoru účastníka konania vyžiadané podklady obsahujú predovšetkým informácie pracovného charakteru a dotýkajú sa minimálne záujmov účastníka konania v postavení účastníka finančného trhu, pričom reálne prichádza do úvahy aj dotknutie záujmov ďalších takýchto účastníkov. Minimálne vo vzťahu k zápisom zo zasadnutí resp. stretnutí ohľadom povinného zmluvného poistenia motorových vozidiel na rok 2005 (ďalej len „PZP“) reálne prichádza do úvahy aj existencia informácií majúcich význam pre vývoj finančného trhu (napr. sadzby poistného, obchodná politika a stratégie vrátane pripravovaných).     

3.	Zákon o poisťovníctve v § 41 ods. 3 taxatívne stanovuje výnimky z povinnosti mlčanlivosti v prospech orgánov verejnej moci, avšak úrad sa medzi týmito subjektami nenachádza. 

4.	Pokuta podľa § 38 ods. 5 zákona môže byť podnikateľovi uložená len vtedy, ak úradu v určenej lehote nepredloží požadované podklady alebo informácie. Lehota na poskytnutie požadovaných informácií musí byť určená úradom. Keďže zákon neobsahuje špeciálne ustanovenia o lehotách a ich počítaní, treba v súlade s § 37 ods. 1 zákona použiť § 27 správneho poriadku, obsahujúci všeobecnú úpravu lehôt v správnom konaní. Podľa tohto ustanovenia je zrejmé, že každá lehota musí mať svoj začiatok aj koniec. Naviac, akákoľvek lehota začne plynúť až dňom nasledujúcom po dni, kedy došlo ku skutočnosti určujúcej začiatok plynutia lehoty. Z toho teda vyplýva, že stanovenie lehoty v podobe „bezodkladne“ nie je právne možné. 

5.	Dôvodom na určenie lehoty môže byť poskytnutie času podnikateľom na prípravu požadovaných podkladov, ktoré naviac nemusia mať hneď k dispozícii. Stanovená lehota nemôže byť príliš krátka a musí byť stanovená tak, aby vykonanie príslušného úkonu bolo nielen realizovateľné, ale aby účastníka konania nad mieru primeranú pomerom nezaťažovalo. Úrad nijakým spôsobom nepreukázal, že určil účastníkovi konania lehotu na predloženie podkladov a informácií.  

6.	Pracovníci úradu si vyžiadali nahliadnutie do stolového kalendára a e-mailovej pošty. Chýba tu obmedzenie na problematiku PZP a uvedené je nad rámec § 22 ods. 2 zákona. E-mailová pošta ani stolový kalendár nie sú podkladmi úzko súvisiacimi s podnikateľskou činnosťou účastníka konania. Naviac ide o zasahovanie do ústavne garantovaných práv – tajomstvo dopravovaných správ a právo na ochranu pred neoprávneným zasahovaním do súkromného života. 

7.	Požiadavku na predloženie zápisov zo zasadnutí resp. stretnutí ohľadom PZP na pôde KOOPERATIVY nebolo možné splniť, nakoľko takéto zápisy neexistujú. Ing. Bakeš výslovne uviedol, že sa s pracovníkmi poisťovne ALLIANZ – Slovenská poisťovňa, a.s., ohľadom koordinovania zverejňovania poistných sadzieb PZP pre rok 2005 jednoducho nestretol.  Úradu boli zo strany účastníka konania poskytnuté všetky potrebné informácie. 

8.	V súvislosti s výškou pokuty účastník konania namietal, že úrad sa nesnažil zaobstarať si požadované podklady od ALLIANZ – Slovenská poisťovňa, a.s., nezačal voči nemu žiadne správne konanie ani nepožadoval žiadne vysvetlenie ani v písomnej, ani v ústnej forme. 
 
9.	Po procesnej stránke účastník konania namietal nedostatočné poučenie  a výzvu na označenie obchodného tajomstva. Namietal tiež terminologickú nepresnosť zápisnice, kde je uvedené, že pracovníci úradu si vyžiadali nahliadnutie do podkladov, pričom zákon v žiadnom ustanovení neobsahuje právo pracovníkov úradu nahliadať do podkladov.  

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“) preskúmala rozkladom napadnuté rozhodnutie, ako aj konanie, ktoré mu predchádzalo v celom rozsahu tak, ako to vyplýva z § 59 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov. V priebehu druhostupňového konania nevykonala žiadne dokazovanie, požiadala však Úrad pre finančný trh (ďalej len „ÚFT“) a Ministerstvo financií SR (ďalej len „MF SR“) o stanovisko k  § 41 ods. 1 zákona o poisťovníctve z hľadiska jeho účelu. 

Podľa stanoviska MF SR (list ev. pod č. 3950/2005 zo dňa 18.07.2005) je povinnosť mlčanlivosti v zákone stanovená za účelom ochrany oprávnených záujmov poistených. Ide o všetky dôverné informácie, ktorých zverejnenie by mohlo poškodiť klientov. Povinnosť sa ukladá priamo pracovníkom poisťovne alebo zaisťovne, ako aj ďalším osobám, ktoré pri svojej činnosti prichádzajú do styku s údajmi, ktoré sú predmetom obchodného tajomstva poisťovne alebo zaisťovne a práve tieto informácie sú dôležité v oblasti finančného trhu. Tieto informácie sa môžu poskytnúť len v prípadoch určených zákonom a orgánom taxatívne určených v tomto zákone.

Podľa názoru ÚFT (list ev. pod č. 4169/2005 zo dňa 27.07.2005) medzi skutočnosti, ktoré sa dotýkajú záujmov jednotlivých účastníkov finančného trhu patria najmä skutočnosti, ktoré sú predmetom obchodného tajomstva. Skutočnosťami, ktoré majú význam pre vývoj finančného trhu môžu byť informácie, ktorých použitie by mohlo viesť k narušeniu rovnakého postavenia subjektov, príp. stability finančného trhu. 

	Po oboznámení sa s rozkladom napadnutým rozhodnutím, súvisiacim spisovým materiálom, vyjadreniami účastníka konania a predmetnými vyjadreniami MF SR a ÚFT Rada úradu dospela k nasledovnému záveru.  

1.	Skutkový stav

	Úrad vykonával prešetrovanie na relevantnom trhu PZP. Predmetom  prešetrovania úradu bolo posúdenie, či  pri stanovovaní sadzieb PZP pre rok 2005 nedošlo zo strany poskytovateľov PZP  k porušeniu § 4 zákona pri stanovení a zverejnení sadzieb poistného. Na základe informácií uvedených v printových médiach a informácie od novinára z denníka Pravda, o  stretnutí zástupcov KOOPERATIVA a Allianz – Slovenská poisťovňa, a.s. dňa 11.11.2004 na pôde KOOPERATIVY ohľadom PZP úrad pristúpil k vykonaniu inšpekcie v priestoroch účastníka konania s cieľom vyvrátenia podozrenia alebo preukázania porušenia § 4 zákona účastníkom konania a inými subjektami a získania dôkazov. 
	
Dňa 21.12.2004 sa do priestorov podnikateľa KOOPERATIVA dostavili osobitne poverení zamestnanci úradu za účelom zistenia, či v priebehu októbra – novembra 2004 došlo na pôde KOOPERATIVY k stretnutiu zástupcov KOOPERATIVY so zástupcami ALLIANZ – Slovenská poisťovňa, a.s. ohľadom koordinovania stanovovania a zverejňovania sadzieb PZP.  Zamestnanci úradu postupovali podľa § 22 ods. 2 zákona. V súlade s uvedeným ustanovením zákona požiadali podnikateľa KOOPERATIVA o predloženie záznamov o pracovných stretnutiach za november 2004, zápisov zo zasadnutí, resp. stretnutí ohľadne povinného zmluvného poistenia na pôde KOOPERATIVY v októbri a novembri 2004 a e-mailovej pošty v novembri 2004. Pracovníci požiadali o predloženie a nahliadnutie do uvedených dokumentov. Zo spisového materiálu je nepochybné, že požadované podklady pracovníkom úradu predložené neboli, čím bolo znemožnené preveriť prípadnú existenciu požadovaných informácií. Uvedené nespochybnil ani účastník konania. 
	
K námietke účastníka konania, že zo strany účastníka konania došlo k poskytnutiu všetkých potrebných informácií tým, že Ing. Bakeš do zápisnice výslovne uviedol, že sa s pracovníkmi ALLIANZ – Slovenská poisťovňa, a.s.nestretol, Rada úradu uvádza, že cieľom vykonania inšpekcie bolo práve preverenie tejto skutočnosti priamo na mieste a získanie prípadného dôkazu (záznamy z pracovných stretnutí a e-mailová pošta). Úrad má možnosť požadovať od účastníkov konania podklady a vysvetlenia aj v písomnej forme, v tomto prípade bolo však najvhodnejším spôsobom obstarania dôkazu vykonanie inšpekcie. Týmto spôsobom vyšetrovania je možné zabrániť jednak prípadnej koordinácii účastníkov dohody, ako aj zničeniu dôkazov. Pokiaľ úrad žiadal predloženie špecifikovaných podkladov v súlade so zákonom, bolo povinnosťou účastníka takejto žiadosti úradu vyhovieť. Poskytnutie ústneho vyjadrenia Ing. Bakeša preto nezbavuje účastníka konania zodpovednosti za to, že neumožnil preveriť obsah požadovaných podkladov a tým potvrdiť, resp. vyvrátiť podozrenie úradu o možnom stretnutí a jeho obsahu. 

2.	Právne zhodnotenie

Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že konanie podnikateľa KOOPERATIVA, uvedené vo výroku rozhodnutia, predstavuje porušenie povinností podnikateľa podľa § 40 zákona. 

K námietke účastníka konania, že úrad pri inšpekcii môže požadovať len podklady súvisiace s podnikateľskou činnosťou podnikateľa, Rada úradu uvádza, že v tomto prípade išlo výlučne o takéto podklady, konkrétne o podklady súvisiace s činnosťou KOOPERATIVY ako poskytovateľa PZP, čo je zrejmé zo zápisnice z vykonania inšpekcie.  
 
Podľa názoru Rady predloženiu požadovaných dokumentov nebráni osobitný predpis (zákon o poisťovníctve), ako namietal účastník konania.  

Ustanovenie § 41 ods. 1 zákona o poisťovníctve stanovuje povinnosť mlčanlivosti vo vzťahu ku skutočnostiam, ktoré majú význam pre vývoj finančného trhu alebo sa dotýkajú záujmov jeho jednotlivých účastníkov. Z vyjadrenia oboch oslovených subjektov (MF SR aj ÚFT) jednoznačne vyplýva, že predmetom ochrany podľa tohto ustanovenia nie sú akékoľvek informácie, s ktorými prichádzajú pracovníci poisťovne do styku pri výkone svojej činnosti. Zákon o poisťovníctve pritom nešpecifikuje, o aké konkrétne skutočnosti ide. Zo stanoviska, ktoré Rade poskytli ÚFT a MF SR vyplýva, že spravidla ide o informácie, ktoré sú predmetom obchodného tajomstva a ich zverejnenie by mohlo poškodiť klientov alebo viesť k narušeniu rovnakého postavenia subjektov pôsobiacich na finančnom trhu, prípadne k narušeniu stability finančného trhu. Pri vykonaní inšpekcie pracovníci úradu žiadali predloženie určitých dokumentov, t.j. záznamov o pracovných stretnutiach za november 2004, zápisov zo zasadnutí, resp. stretnutí ohľadne povinného zmluvného poistenia na pôde KOOPERATIVY v októbri a novembri 2004 a e-mailovej pošty v novembri 2004 s cieľom potvrdiť alebo vyvrátiť podozrenie z uzatvorenia možnej dohody obmedzujúcej súťaž. Z uvedeného je zrejmé, že účel inšpekcie bol celkom iný a jej cieľom nebolo narušenie ani poškodenie klientov, resp. účastníkov finančného trhu.   

Rada úradu konštatuje, že pri výkone právomocí podľa § 22 zákona sa zákon aplikuje plošne, t.j. nestanovuje výnimky pre žiadnych podnikateľov alebo sektory. Aplikuje sa teda rovnako a plnej miere aj na podnikateľov, ktorí sú poisťovňami. V tejto súvislosti Rada úradu na podporu svojich záverov o všeobecnej osobnej pôsobnosti zákona aj na poisťovne uvádza, že poisťovne sú rovnako ako iní podnikatelia povinní napr. oznamovať koncentrácie podľa § 9 zákona, pričom zákon a tiež Vyhláška Protimonopolného úradu Slovenskej republiky č. 268/2004 Z.z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti o náležitostiach oznámenia koncentrácie podrobne stanovujú náležitosti oznámenia koncentrácie, medzi ktoré patrí aj množstvo údajov o samotných účastníkoch koncentrácie, trhoch, na ktorých pôsobia a pod. Úrad takéto transakcie posudzuje (viď. napr. rozhodnutie úradu č. 2002/ZK/3/1/218 zo dňa 30.9.2002, ktorým úrad rozhodol, že správne konanie vo veci koncentrácie podnikateľov Generali Poisťovňa, a.s., Bratislava a Zurich Poisťovňa, a.s., Bratislava zastavuje, pretože dôvod na konanie nebol daný, rozhodnutie č. 2002/FH/3/1/136 zo dňa 28. 6. 2002, ktorým úrad súhlasil s koncentráciou podnikateľov Allianz Aktiengesellschaft, a Slovenská poisťovňa, a. s., Bratislava a ďalšie). 

Výklad účastníka konania by znamenal plošné vyňatie poisťovní z pôsobnosti zákona, zákon však takúto výnimku nestanovuje. Rada úradu sa preto podrobne nezaoberala všetkými námietkami účastníka konania, týkajúcimi sa výkladu zákona o poisťovníctve.   

Rovnako Rada úradu nepovažuje za relevantné námietky účastníka konania týkajúce sa ústavne garantovaných práv – tajomstva dopravovaných správ a práva na ochranu pred neoprávneným zasahovaním do súkromného života.  Podklady, ktoré sa nachádzajú v podnikateľských priestoroch podnikateľa, sa spravidla vzťahujú k jeho podnikateľskej činnosti. Z požiadavky na predloženie záznamov o pracovných stretnutiach za november 2004, zápisov zo zasadnutí, resp. stretnutí ohľadne povinného zmluvného poistenia na pôde KOOPERATIVY v októbri a novembri 2004 a e-mailovej pošty v novembri 2004 (v pracovnom počítači Ing. Bakeša) je zrejmé, že úrad mal záujem na predložení podkladov týkajúcich sa podnikateľskej činnosti podnikateľa KOOPERATIVA. Rada úradu nespochybňuje závery účastníka konania o tom, že ochrana súkromia do istej miery zahŕňa aj profesijnú a pracovnú činnosť jednotlivca, avšak požiadavka úradu smerovala výslovne k informáciám súvisiacim s konaním podnikateľa KOOPERATIVA ako poskytovateľa PZP. 

Pri inšpekcii podnikateľ KOOPERATIVA bez uvedenia dôvodov nepredložil žiadne z požadovaných podkladov, čím znemožnil preverenie, či v danom čase došlo k stretnutiu jeho zástupcov s inými poskytovateľmi PZP ohľadom koordinovania stanovovania a zverejňovania sadzieb PZP a tým zmaril vykonanie inšpekcie. 

K námietke podnikateľa KOOPERATIVA, že jeho konanie nemožno sankcionovať podľa § 38 ods. 5 zákona, pretože tento pozná len skutkovú podstatu nepredloženia podkladov v určenej lehote a táto musí byť správnym orgánom určená, Rada úradu uvádza, že je vecou úvahy správneho orgánu, akú lehotu na predloženie podkladov podnikateľovi určí, pričom táto lehota má byť určená primerane okolnostiam konkrétneho prípadu. Zákon nevylučuje povinnosť podnikateľa predložiť požadované podklady bezodkladne. Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu (str. 5 až 6 prvostupňového rozhodnutia), že inšpekcia predstavuje osobitný nástroj získavania dôkazov a vzhľadom na jej charakter je adekvátna požiadavka na predloženie podkladov a informácií bezodkladne priamo na mieste vykonania inšpekcie.  Rada úradu konštatuje, že povinnosť podnikateľa KOOPERATIVA predložiť záznamy o pracovných stretnutiach za november 2004, zápisy zo zasadnutí, resp. stretnutí ohľadne povinného zmluvného poistenia na pôde KOOPERATIVY v októbri a novembri 2004 a e-mailovej pošty v novembri 2004 bezodkladne priamo na mieste, bola primeraná kontextu, štádiu a charakteru prešetrovania posudzovaného prípadu. 

Podnikateľ KOOPERATIVA ďalej namietal, že zákon neupravuje pojem lehoty a preto je potrebné použiť všeobecnú právnu úpravu (správny poriadok), podľa ktorej lehota má svoj začiatok a koniec a preto nie je prípustná povinnosť predložiť požadované informácie bezodkladne, pretože pojem bezodkladne nepredstavuje určenie lehoty. V tejto súvislosti   Rada  úradu konštatuje, že v prípade vykonávania právomocí úradu podľa § 22 ods. 2 a 3 zákona ide o špecifickú právnu úpravu zabezpečujúcu efektívnosť dokazovania v konaní pred úradom. Úrad v závislosti od charakteru prípadu na základe správnej úvahy určuje lehotu na predloženie podkladov, pričom zákon úradu umožňuje určiť lehotu na predloženie podkladov aj bezodkladne, inak by inštitút inšpekcie ako takej nemal opodstatnenie. Charakter predmetného prípadu vyžadoval okamžité predloženie požadovaných podkladov.   

Na prípad vzhľadom na špecifický charakter a účel inšpekcie nemožno aplikovať všeobecnú právnu úpravu správneho poriadku o lehotách (§ 27 správneho poriadku a nasl.), pretože v tomto prípade sa aplikuje špeciálna právna úprava, t.j. zákon, a na určenie lehoty v súvislosti s inšpekciou sa neaplikujú ustanovenia správneho poriadku.  

3.	Uloženie pokuty

Rada úradu konštatuje, že boli splnené podmienky pre uloženie pokuty podľa § 38 ods. 5 zákona. Zároveň sa stotožňuje aj so stanovením jej výšky.

Základným dôvodom pre uloženie pokuty v sume uvedenej vo výroku tohto rozhodnutia je absolútne odmietnutie súčinnosti podnikateľa KOOPERATIVA pri výkone inšpekcie, t.j., nepredloženie žiadnych z požadovaných podkladov bez objektívneho vysvetlenia. V danom štádiu šetrenia by dôkaz o stretnutí podnikateľa KOOPERATIVA s inými poskytovateľmi PZP predstavoval rozhodujúcu informáciu, na základe ktorej by bolo možné potvrdiť alebo vyvrátiť podozrenie z uzatvorenia dohody obmedzujúcej súťaž. Preverenie podozrenia malo zásadný význam aj vo vzťahu k ďalšiemu postupu úradu vo veci – či je odôvodnené začať správne konanie vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž. Skutočnosti, ktoré boli predmetom podozrenia, nebolo možné preukázať rovnako efektívne a hospodárne inými dôkaznými prostriedkami. V tomto prípade neprichádzala do úvahy písomná žiadosť úradu o informácie, keďže vzhľadom na charakter prípadu by bolo neštandardné a nemysliteľné žiadať od podnikateľov vyjadrenie, ktorým by usvedčili sami seba z protiprávneho konania. V prípade písomnej žiadosti o poskytnutie napr. kópií požadovaných podkladov existovalo vysoké riziko následnej koordinácie zúčastnených podnikateľov a zničenia rozhodujúcich dôkazov. Na základe skutočnosti, že podnikateľ KOOPERATIVA svojím konaním absolútne zmaril vykonanie inšpekcie, Rada úradu konštatuje, že výška sumy uloženej pokuty zodpovedá závažnosti jeho protiprávneho konania.

4.	K ďalším námietkam podnikateľa KOOPERATIVA

	K námietke účastníka konania, prečo úrad nežiadal informácie aj od podnikateľa ALLIANZ – Slovenská poisťovňa, a.s., Rada úradu uvádza, že vzhľadom na obsah informácie, ktorá bola podnetom na vykonanie inšpekcie a podľa nej k stretnutiu predstaviteľov oboch podnikateľov došlo na pôde KOOPERATIVY, bolo dôvodné vykonať inšpekciu práve u účastníka konania.
  
Ohľadom námietky účastníka konania, týkajúcej sa nedostatočného poučenia o jeho procesných právach, Rada úradu konštatuje, že poučenie formou citácií relevantných ustanovení zákona je určité, zrozumiteľné a dostatočné. Námietka účastníka konania, že ho úrad nepoučil o možnosti vyznačiť v predkladaných podkladoch obchodné tajomstvo, sa nezakladá na pravde. Výzvu na vyznačovanie obchodného tajomstva v spise obsahuje prvý úkon prvostupňového orgánu voči účastníkovi konania (list č. 562/PMÚ SR/2005 zo dňa 31.01.2005 – Oznámenie o začatí konania), ako aj prvý úkon Rady úradu (list č. 4909/PMÚ SR/2005 zo dňa 07.09.2005 – Výzva pred vydaním rozhodnutia). 

K namietaným terminologickým nepresnostiam v zápisnici (cit. „podľa zápisnice o vykonaní inšpekcie si pracovníci vyžiadali nahliadnutie do podkladov, pričom zákon takéto právo neobsahuje“) Rada úradu uvádza, že táto nepresnosť nemá vplyv na celkové posúdenie protiprávneho konania podnikateľa KOOPERATIVA, pretože z obsahu zápisnice je zrejmé, že zamestnanci úradu žiadali určité podklady a tieto im predložené neboli.  

Vzhľadom na uvedené skutočnosti Rada úradu na svojom zasadnutí dňa 21.10.2005 rozhodla tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.  

Poučenie:

	Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Toto rozhodnutie je preskúmateľné súdom podľa § 247 a nasl. Občianskeho súdneho poriadku.  

						Danica Paroulková
				predsedníčka Rady Protimonopolného úradu SR

Rozhodnutie sa doručí:

1.	JUDr. Zuzana Mihóková, advokátka, Búdková 26, 811 04 Bratislava
2.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž