PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo: 2006/DZ/R/2/019					Bratislava 10. marca  2006

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v  Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, na základe rozkladu podaného podnikateľom UPC Slovensko, s.r.o., Lamačská cesta 3, 841 05 Bratislava voči rozhodnutiu Protimonopolného úradu SR č. 2003/DZ/2/1/231 zo dňa 09.10.2003 a rozsudku Najvyššieho súdu Slovenskej republiky č. 3 Sž 96/2004 zo dňa 27.06.2005, podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov rozhodla  takto:   

Podľa § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov  v znení zákona č. 465/2002 Z.z. ukladá podnikateľovi UPC Slovensko, s.r.o., Lamačská cesta 3, 841 05 Bratislava za porušenie § 8 ods. 6 tohto zákona konaním uvedeným v bodoch 1 a 2 výroku rozhodnutia Rady Protimonopolného úradu SR č. 2004/DZ/R/2/090 zo dňa 23.04.2004 pokutu vo výške 15 000 000,-Sk (slovom pätnásť miliónov slovenských korún), ktorú je povinný uhradiť v lehote do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia Protimonopolnému úradu Slovenskej republiky na účet č. 7000060793, 8180 ŠP, vedený v Štátnej pokladnici, KS 1118, VS 019.

Odôvodnenie:

Dňa 23.04.2004 vydala Rada Protimonopolného úradu SR (ďalej len „Rada úradu“) rozhodnutie č. 2004/DZ/R/2/090, ktorým rozhodla tak, že rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia (ďalej len „úrad“) č. 2003/DZ/2/1/231 zo dňa 09.10.2003 mení takto: 

Bod 1 výrokovej časti rozhodnutia znie:

Konanie podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o., Lamačská cesta 3, 841 05 Bratislava, (ďalej len „UPC Slovensko, s.r.o.“) spočívajúce v odpojení svojich zákazníkov od služby retransmisie televíznych programov káblovými distribučnými sieťami z dôvodu neuhradenia časti ceny, ktorá zodpovedá rozdielu medzi cenou stanovenou podnikateľom UPC Slovensko, s.r.o., v Cenníku č. 1/2001, Cenníku č. 2/2001, Cenníku č. 3/2001 a Cenníku č. 2/2002, ktoré platili pre mestá Bratislava, Banská Bystrica, Dolný Kubín, Dunajská Streda, Trenčín a Žilina a cenou určenou v súlade s Rozhodnutím Telekomunikačného úradu Slovenskej republiky, uverejneným v Zbierke zákonov, č. 5/2002 Z.z. o regulácii cien služieb šírenia rozhlasového a televízneho vysielania káblovými rozvodmi, je zneužitím dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 písm. b) zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov  v znení zákona č. 465/2002 Z.z. (ďalej len „zákon“) na relevantnom trhu poskytovania služby retransmisie televíznych programov káblovými sieťami v meste Bratislava. 

Bod 2 výrokovej časti rozhodnutia znie:

Konanie podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o., spočívajúce v odpojení svojich zákazníkov od služby retransmisie televíznych programov káblovými distribučnými sieťami z dôvodu neuhradenia časti ceny, ktorá zodpovedá rozdielu medzi cenou stanovenou podnikateľom UPC Slovensko, s.r.o., v Cenníku č. 1/2001, Cenníku č. 2/2001, Cenníku č. 3/2001 a Cenníku č. 2/2002, ktoré platili pre mestá Bratislava, Banská Bystrica, Dolný Kubín, Dunajská Streda, Trenčín a Žilina a cenou určenou v súlade s Rozhodnutím Telekomunikačného úradu Slovenskej republiky, uverejneným v Zbierke zákonov, č. 5/2002 Z.z. o regulácii cien služieb šírenia rozhlasového a televízneho vysielania káblovými rozvodmi, je zneužitím dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 písm. b) zákona na relevantnom trhu poskytovania služby retransmisie televíznych programov káblovými sieťami v meste Banská Bystrica. 

Bod 3 výrokovej časti rozhodnutia znie:

Podľa § 38 ods. 1 zákona ukladá podnikateľovi UPC Slovensko, s.r.o., Lamačská cesta 3, 841 05 Bratislava za porušenie § 8 ods. 6 tohto zákona pokutu vo výške 15 000 000,-Sk (slovom pätnásť miliónov slovenských korún), ktorú je povinný uhradiť v lehote do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia Protimonopolnému úradu Slovenskej republiky na účet č. 7000060793, 8180 ŠP, vedený v Štátnej pokladnici, KS 1118, VS 090.

Uvedené rozhodnutie Rady úradu nadobudlo právoplatnosť dňa 03.05.2004. Podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. voči nemu podal žalobu na Najvyšší súd Slovenskej republiky (ďalej len „NS SR“). NS SR po preskúmaní napadnutého rozhodnutia z dôvodov uvedených v žalobe dospel k záveru, že žaloba bola  čiastočne dôvodná. Rozsudkom č. 3 Sž 96/2004 zo dňa 27.06.2005 rozhodol tak, že rozhodnutie Rady úradu v bode 3 výrokovej časti rozhodnutia, ktorým bola podnikateľovi UPC Slovensko s.r.o. uložená pokuta, zrušuje podľa § 250j ods. 2 písm. d) Občianskeho súdneho poriadku z dôvodu, že rozhodnutie je v tejto časti nepreskúmateľné pre nedostatok dôvodov a vec vracia na ďalšie konanie. Vo zvyšku žalobu zamietol. Predmetný rozsudok NS SR nadobudol právoplatnosť dňa 15.10.2005.  

V predmetnom rozsudku NS SR dospel k záveru, že Rada úradu napriek zníženiu uloženej pokuty (pôvodným rozhodnutím úradu č. 2003/DZ/2/1/231 zo dňa 09.10.2003 bola podnikateľovi UPC Slovensko s.r.o. uložená pokuta vo výške 50 miliónov Sk) Rada úradu nevyčerpala všetky možnosti jej náležitého zdôvodnenia, pretože neuviedla, akými úvahami sa pri ukladaní pokuty v konečnom dôsledku riadila. 

Konkrétne NS SR uviedol:

1.	„NS SR sa nestotožňuje s názorom Rady, že na prípad nie je možné analogicky aplikovať závery úradu z iných konaní, lebo v doterajšej praxi sa doposiaľ analogický prípad nevyskytol a prípady uvádzané podnikateľom UPC Slovensko, s.r.o. predstavujú iné formy protisúťažného konania.  Predovšetkým Rada úradu v dôvodoch svojho rozhodnutia nepresvedčila o tom, že žiadne skutkovo zhodné alebo podobné prípady neriešila uložením pokuty, pričom aj v prípade úplnej ojedinelosti protisúťažného konania podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. bolo dôvodné od Rady úradu očakávať zdôvodnenie výšky uloženej pokuty (aj keď došlo k jej zníženiu) práve z dôvodu, aby v budúcnosti bolo možné uplatniť ustanovenie § 3 ods. 4 vety druhej správneho poriadku.“  

2.	„Podľa názoru NS SR nie je zanedbateľná skutočnosť, že sankcia 15 000 000 Sk predstavuje v prepočte za jedného odpojeného užívateľa sankciu vyššiu ako 147 000 Sk. Súd ponecháva na zváženie Rady úradu vhodnosť uvedeného porovnávacieho kritéria, ktoré dáva možnosť porovnania výšky sankcie nielen pre budúcnosť, ale nepochybne aj pre zváženie výšky uloženej sankcie v porovnaní s inými protisúťažnými konaniami, aj keď nie rovnakého druhu.“ 

3.	„V danom prípade je možné napr. zvážiť výšku sankcie s výškou ceny poskytovanej služby v období jedného kalendárneho roka.“	

4.	„Podľa názoru NS SR sa mala Rada úradu vysporiadať s otázkou, či sa podnikateľ UPC podieľal na protisúťažných praktikách aj v iných prípadoch, ... či a do akej miery svoje dominantné miesto na relevantnom trhu podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. zneužíval aj v iných prípadoch, prípadne v porovnaní s inými poskytovateľmi obdobnej služby.“  	

5.	„Podľa názoru NS SR sa mala Rada úradu vysporiadať s otázkou, ...  či k stanoveniu maximálnej ceny poskytovaných služieb zo strany príslušného štátneho orgánu došlo v optimálnej dobe pre orientáciu samotného podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o.,....“  	

Na základe uvedeného právneho názoru NS SR Rada úradu  pokračovala v konaní vo veci uloženia a odôvodnenia pokuty podnikateľovi UPC Slovensko za konania uvedené v bodoch 1 a 2 výrokovej časti rozhodnutia Rady úradu č. 2004/DZ/R/2/090 zo dňa 23.04.2004. 

I.	Aplikácia právnych predpisov

Konanie podnikateľa UPC bolo posudzované podľa v tom čase platnej právnej úpravy, t.j. zákona. 

Počas súdneho konania bol zákon novelizovaný s účinnosťou od 01.05.2004 zákonom č. 204/2004 Z.z..   

Podľa § 44a ods. 2 zákona v znení zákona č. 204/2004 Z.z. konania na úrade začaté pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto zákona sa dokončia podľa ustanovení tohto zákona, ak nie je v tomto zákone ustanovené inak. Vzhľadom na uvedené Rada úradu po procesnej stránke postupovala podľa zákona v znení zákona č. 204/2004 Z.z..  

Podľa § 44a zákona v znení zákona č. 204/2004 Z.z.  na ukladanie pokút za porušenie ustanovení doterajších predpisov, ktoré vzniklo pred dňom nadobudnutia účinnosti tohto zákona, sa použijú ustanovenia doterajších predpisov. 

	Keďže  k porušeniu zákona došlo pred účinnosťou zákona č. 204/2004 Z.z., je potrebné ukladať pokutu podľa zákona, teda znenia účinného do účinnosti zákona č. 204/2004 Z.z.

II.	Uloženie pokuty 

Rada úradu v bodoch 1 a 2 výrokovej časti svojho rozhodnutia konštatovala, že konanie podnikateľa UPC Slovensko, spočívajúce v odpojení svojich zákazníkov od služby retransmisie televíznych programov káblovými distribučnými sieťami z dôvodu neuhradenia časti ceny, je zneužitím dominantného postavenia podľa § 8 ods. 2 písm. b) zákona, ktoré je podľa § 8 ods. 6 zákona zakázané. Uvedený záver Rady úradu bol potvrdený rozsudkom NS SR.

Podľa § 38 ods. 1 zákona úrad za porušenie § 8 ods. 6 zákona uloží pokutu podnikateľovi do 10 % z obratu za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie. Podľa § 38 ods. 4 zákona predchádzajúcim účtovným obdobím je rok predchádzajúci roku, v ktorom je vydané rozhodnutie úradu. Vzhľadom na to, že úrad o protiprávnom konaní rozhodoval a rozhodnutie vydal v roku 2003, vychádzal z obratu podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. za rok 2002.  

Podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. dosiahol v roku 2002 obrat vo výške 705 740 000,-Sk.

Základnými kritériami pre stanovenie výšky pokuty sú podľa § 38 ods. 10 zákona závažnosť a dĺžka porušovania ustanovení tohto zákona. 

1.	Závažnosť 

Závažnosť porušenia sa musí posúdiť s ohľadom na jeho povahu, aktuálny dopad na trh tam, kde je možné ho zmerať a veľkosť geografického relevantného trhu. 

Z hľadiska povahy porušenia Rada úradu konštatuje, že protisúťažné konanie podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. predstavuje veľmi závažné porušenie súťažných pravidiel. V tomto prípade išlo o vykorisťovateľský typ zneužívania dominantného postavenia prostredníctvom obmedzenia odbytu samotného podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. na úkor svojich odberateľov. Dôvodom odpojenia zákazníkov od poskytovanej služby bolo neuhradenie ceny stanovenej cenníkmi podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o., pričom však všetci odpojení zákazníci podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. platili za poskytované služby maximálnu cenu stanovenú príslušným regulačným úradom, t.j. Telekomunikačným úradom SR. Podnikateľ UPC svojím konaním de facto nútil svojich zákazníkov za poskytované služby platiť cenu vyššiu ako bola cena stanovená v súlade s príslušnými právnymi predpismi. K závažnosti konania podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. prispieva aj skutočnosť, že na oboch posudzovaných relevantných trhoch mal tento podnikateľ v skúmanom období 100% podiel na trhu, t.j. na posudzovaných relevantných trhoch nepôsobil žiaden iný podnikateľ poskytujúci zastupiteľné služby. Táto situácia umožnila podnikateľovi UPC Slovensko s.r.o. svoje postavenie využívať na úkor spotrebiteľov, ktorí tak nemali žiadnu možnosť odberu služieb, ktoré dovtedy odoberali, mali záujem naďalej odoberať a riadne za ne uhrádzali cenu stanovenú v súlade s príslušnými právnymi predpismi.  Rada úradu brala do úvahy aj v tomto prípade veľmi výrazný rozdiel vo vyjednávacej sile jednotlivých zákazníkov, ktorými boli najmä jednotlivci a domácnosti, a dominantného podnikateľa UPC Slovensko, ktorý je súčasťou nadnárodnej spoločnosti. Jednotliví spotrebitelia samostatne podľa názoru Rady úradu nepredstavovali a ani nemohli predstavovať adekvátnu protiváhu voči podnikateľovi UPC Slovensko, s.r.o. a možnosti ich obrany voči posudzovanému správaniu podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. boli tak značne obmedzené.  
 
Aktuálny dopad na trh v tomto prípade nie je možné vyhodnocovať vo vzťahu k iným konkurentom. V tomto prípade úrad posudzoval konanie dominanta priamo voči spotrebiteľom, teda priamy vertikálny vzťah dominanta k spotrebiteľom. Tento záver potvrdil vo svojom rozsudku aj NS SR. V tomto prípade sa však zneužite dominantného postavenia podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. prejavilo priamo voči spotrebiteľom, ktorí boli bez objektívneho dôvodu odpojení od služieb, ktoré odoberali, mali záujem naďalej odoberať a riadne za ne uhrádzali cenu stanovenú v súlade s príslušnými právnymi predpismi.  Vzhľadom na neexistenciu iného subjektu poskytujúceho substitučné služby tak spotrebitelia nemali inú možnosť ako zaplatiť neoprávnene požadovanú cenu stanovenú podnikateľom UPC Slovensko, alebo v prípade uhrádzania ceny stanovenej príslušným štátnym orgánom sa vystaviť riziku odpojenia, čo v tomto prípade aj reálne nastalo. 

V tomto prípade nie je možné vychádzať z kvantifikácie počtu odpojených zákazníkov, ktorí predstavujú 0,03% všetkých zákazníkov podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o.. Títo zákazníci totiž predstavovali len tú časť odberateľov, ktorí odmietli platiť cenu stanovenú v rozpore s príslušnými právnymi predpismi. Ostatní zákazníci buď odmietli vykorisťovateľskú praktiku UPC Slovensko, s.r.o. a ukončili zmluvný vzťah s káblovým operátorom, alebo platili viac, než bola cena určená príslušným regulátorom, pretože sa nechceli vystaviť riziku odpojenia a prísť tak o poskytovanie služieb. Hoci toto nebolo predmetom tohto správneho konania, konanie podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. sa takto nepriamo prejavilo  aj u ďalších skupín zákazníkov. Samotný počet odpojených zákazníkov preto nemá vo vzťahu k posúdeniu konania podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. výpovednú hodnotu, keďže existovali tri kategórie zákazníkov, reagujúcich na posudzovanú reštriktívnu praktiku UPC Slovensko, s.r.o. (tí, ktorí odmietli platiť a ukončili zmluvní vzťah, tí, ktorí platili viac, ako boli v zmysle platnej regulácie povinní a tí, ktorí platili maximálnu cenu stanovenú v zmysle regulačných opatrení a boli odpojení).      

Vo svojom vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia (list ev. pod č. 939/2006, doručený 28.02.2006) účastník konania namietal, že pri vyhodnocovaní dotknutého počtu zákazníkov sa Rada úradu nemôže opierať o subjektívne názory (cit.: „pravdepodobne sa nechceli vystaviť ... konanie UPC Slovensko, s.r.o. sa nepriamo prejavilo“), keďže tieto neboli predmetom dokazovania, nie sú obsahom spisu a nie sú preskúmateľné). Rada úradu nespochybňuje názor účastníka konania, že jeho konanie voči zákazníkom, ktorí neboli odpojení a bezdôvodne platili cenu vyššiu než bola cena stanovená príslušným regulačným orgánom, nebolo predmetom tohto správneho konania. Rada úradu len poukazuje na skutočnosť, že vzhľadom na kontext prípadu samotný údaj o počte odpojených zákazníkov nemá vo vzťahu k závažnosti jeho konania výpovednú hodnotu.         
	
Z hľadiska veľkosti geografického trhu Rada úradu konštatuje, že konaním podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. bol zasiahnutý celý geografický relevantný trh, ktorý bol v rozhodnutí Rady úradu č. 2004/DZ/R/2/090 zo dňa 23.04.2004 vymedzený. 

K uvedenému záveru účastník konania namietal, že predmetom správneho konania bolo viacero miest a iba v dvoch z nich bolo preukázané porušenie. Nebol teda zasiahnutý celý geografický trh. 

V tomto smere Rada úradu poukazuje na výroky 1 a 2 rozhodnutia č. 2004/DZ/R/2/090 zo dňa 23.04.2004 a súvisiacu časť odôvodnenia tohto rozhodnutia, ktoré boli potvrdené rozsudkom NS SR č. 3 Sž 96/2004 zo dňa 27.06.2003. V tomto rozhodnutí boli vymedzené dva geografické relevantné trhy, a to územie Bratislavy a Banskej Bystrice. Z tohto rozhodnutia je nepochybné, že konaním podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. bol zasiahnutý celý vymedzený geografický relevantný trh.  

2.	Dĺžka

Podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. sa posudzovaného konania dopustil v čase od 21.05.2001 do 22.02.2002. Z hľadiska dĺžky porušovania zákona ide o krátkodobé porušovanie trvajúce menej ako 1 rok.    

3.	Ďalšie okolnosti určujúce výšku pokuty 

Okrem závažnosti a dĺžky porušovania Rada úradu v súlade s právnym názorom NS SR a námietkami podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. vyhodnotila aj ďalšie skutočnosti vplývajúce na výšku uloženej pokuty. 

3.1	Opakované porušenie zákona tým istým podnikateľom 

Z doterajšej rozhodovacej praxe úradu vyplýva, že podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. sa do času rozhodovania o posudzovanom konaní nedopustil žiadneho porušenia zákona. V tejto súvislosti však Rada úradu uvádza, že samotný fakt, že určitý podnikateľ sa po prvýkrát dopustil porušenia zákona nie je dôvodom na zmiernenie pokuty uloženej podľa základných kritérií. Naopak, opakované porušenie súťažných pravidiel je práve dôvodom na uloženie vyššej pokuty, pretože je zrejmé, že pôvodne uložená pokuta nesplnila svoj účel, t.j. neodradila porušovateľa od ďalšieho protisúťažného konania. 

3.2	Zohľadnenie predchádzajúcej rozhodovacej praxe úradu

NS SR v rozsudku uviedol, že aj v prípade úplnej ojedinelosti prípadu je potrebné pokutu riadne odôvodniť práve z dôvodu, že v budúcnosti by sa analogický prípad mohol v rozhodovacej praxi úradu vyskytnúť a úrad by bol povinný rozhodovať podobne. V tejto súvislosti Rada úradu uvádza, že podobný prípad sa doposiaľ v rozhodovacej praxi úradu nevyskytol a preto v tomto prípade vychádzala zo zákonných kritérií stanovených v § 38 ods. 10 zákona. 

K uvedenému záveru účastník konania namietal, že práve z dôvodu, že v rozhodovacej praxi úradu sa analogický prípad doposiaľ nevyskytol, mala by Rada úradu uložiť pokutu v symbolickej výške. Takýto postup by bol podľa jeho názoru v súlade aj s judikatúrou EU, na ktorú v konaní poukazoval.

Rada úradu predovšetkým konštatuje, že aj z predložených rozhodnutí Európskej Komisie, Súdu prvej inštancie a Európskeho súdneho dvora nemožno jednoznačne vyvodiť záver, že v každom prípade, ktorý sa v rozhodovacej praxi týchto orgánov vyskytol prvýkrát, je potrebné uložiť len symbolickú pokutu. Z predložených rozhodnutí vyplýva, že symbolické pokuty sa ukladajú v prípadoch, kedy vzhľadom na ojedinelú či špecifickú povahu porušenia, alebo osobitné okolnosti prípadu účastník konania nemohol predvídať alebo posúdiť, že jeho konanie môže byť v rozpore s pravidlami súťaže. 

V tomto prípade však Rada úradu považuje za nepochybné, že účastníkovi konania musel byť zrejmý rozpor jeho konania s právnymi predpismi. Na prípad teda nemožno v tomto smere aplikovať uvedené závery rozhodovacej praxe orgánov EÚ.  

3.3	Stanovenie maximálnej ceny poskytovaných služieb príslušným regulátorom 

Do roku 2000 patrila regulácia cien služieb šírenia rozhlasového a televízneho vysielania káblovými rozvodmi do kompetencie Ministerstva financií SR (ďalej len „MF SR“). Hoci od 01.07.2000 prešla táto kompetencia na TÚ SR, do konca roku 2000 platila ešte regulácia stanovená MF SR. Nové rozhodnutie o regulácii vydal TÚ SR až 10.01.2001. 

Podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. sa posudzovaného konania dopustil počnúc 21.05.2001, t.j. v čase, keď už bola regulácia zo strany TÚ SR jednoznačne nastavená. Je preto  nepochybné, že aj samotný podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. si musel byť vedomý, že ním požadovaná cena bola v rozpore s príslušným právnym predpisom a teda neexistoval objektívny dôvod na odpájanie zákazníkov od poskytovaných služieb. 

K uvedenému záveru účastník konania namietal, že ho možno aplikovať len na prípady, kedy by išlo o reguláciu stanovením maximálnej ceny, pri ktorej by akákoľvek vyššia cena bola v rozpore s ňou. V tomto prípade však išlo o inflačnú reguláciu, založenú na možnom zvýšení ceny o index inflácie, ktorá nadobudla účinnosť až po zvýšení cien účastníkom konania. 

Rada úradu konštatuje, že v tomto prípade predmetom konania nebolo posúdenie zvýšenia cien účastníkom konania, ale jeho konania spočívajúce v odpájaní zákazníkov od služby, za ktorú platili cenu v súlade s regulačným predpisom. Je potrebné uviesť, že odpojení zákazníci platili cenu navýšenú o index inflácie, teda maximálnu možnú cenu, pričom takýto typ regulácie nenúti regulovaný subjekt zvýšiť cenu na maximum, ale ponecháva priestor na jeho rozhodnutie o cene za služby. Je nesporné, že k odpojeniu zákazníkov došlo v čase, keď už bola regulácia zo strany TÚ SR jednoznačne nastavená.  Uvedená námietka preto nevyvracia závery uvedené v tomto rozhodnutí.  

3.4	Kritérium sankcie za jedného odpojeného užívateľa a porovnanie výšky sankcie v s výškou ceny poskytovanej služby v období jedného roka

	NS SR ponechal na zvážení Rady úradu porovnanie výšky celkovej sumy uloženej pokuty so sankciou za jedného odpojeného zákazníka a tiež porovnanie výšky sankcie v porovnaní s výškou ceny poskytovanej služby v období jedného roka. 

	Podobne ako už bolo uvedené v bode 1 odôvodnenia tohto rozhodnutia vo vzťahu k počtu odpojených zákazníkov, podľa názoru Rady úradu ani porovnanie výšky celkovej sumy uloženej pokuty so sankciou za jedného odpojeného zákazníka a tiež porovnanie výšky sankcie v porovnaní s výškou ceny poskytovanej služby v období jedného roka samo o sebe nemá výpovednú hodnotu ohľadom závažnosti posudzovaného konania podnikateľa UPC Slovensko s.r.o., pretože rozsah jeho konania bol širší a prejavil sa aj voči iným skupinám zákazníkov, ako tým, ktorí boli odpojení. 

V tomto prípade preto Rada úradu vychádzala z účelu zákona a cieľa ukladania pokút podľa zákona. Cieľom ukladania pokút podľa zákona je sankcionovať  páchateľa a odradiť ho od ďalšieho porušovania zákona. Sankcia má mať represívny a preventívny účinok. Postih páchateľa v súťažnom práve by mal byť primeraný jeho celkovej ekonomickej sile, čomu zodpovedá ustanovenie § 38 ods. 1 zákona, podľa ktorého úrad pokutu určuje percentom z celkového obratu podnikateľa, t.j. nie z obratu podnikateľa dosiahnutého na určitom relevantnom trhu alebo obratu dosiahnutého predajom určitého tovaru alebo služieb. Rada úradu preto pri stanovovaní výšky pokuty vychádzala z obratu podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. a percento stanovila tak, aby zodpovedalo závažnosti a dĺžke protiprávneho konania. 
	
3.6	Zlá ekonomická situácia podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. 

Podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. vo svojich podaniach poukazoval na svoju zlú ekonomickú situáciu, čo doložil aj dokumentami preukazujúcimi, že v rokoch 1999 až 2003 bol v strate. 

Rada úradu dospela k záveru, že uvedenú skutočnosť nie je možné považovať za okolnosť vplývajúcu na stanovenie nižšej pokuty. Pokiaľ by rada úradu akceptovala túto námietku, de facto by to znamenalo beztrestnosť, resp. jednoznačnú výhodu pre podnikateľov, ktorí sú v strate oproti subjektom, ktoré sa v takejto situácii nenachádzajú. 

Rada úradu konštatuje, že pokuta zodpovedá protiprávnemu konaniu podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o., nevybočuje zo zákonom stanovených hraníc a nemá likvidačný charakter. 

3.7	Porovnanie s rozhodovacou praxou Európskej komisie a Európskeho súdneho dvora 

Podnikateľ UPC Slovensko, s.r.o. poukazoval na rozhodovaciu prax Európskej komisie (ďalej len „EK“) a Európskeho súdneho dvora (ďalej len „ESD“). Uviedol, že EK a ESD v prípadoch, kedy sa posudzuje taký typ  konania, aký dovtedy posudzovaný nebol, resp. ide o špecifický prípad konania, kde môže byť nejasné, či ide o porušenie súťažných pravidiel, pokuty neukladá, alebo ukladá pokuty len v symbolickej výške práve z dôvodu, že porušujúci subjekt nemohol ľahko a jednoznačne na základe predchádzajúcej rozhodovacej praxe EK a ESD zhodnotiť súlad či nesúlad svojho konania s pravidlami súťaže. Argumentoval, že v tomto prípade si sám nebol a ani nemohol byť vedomý porušenia zákona. 

V tejto súvislosti Rada úradu uvádza, že podľa § 38 ods. 1 zákona je úrad povinný za každé porušenie zákona pokutu uložiť. Neuloženie pokuty teda v tomto prípade neprichádza do úvahy. 

Ohľadom vedomosti, resp. nevedomosti podnikateľa UPC Slovensko, s.r.o. o jeho protiprávnom konaní Rada úradu v prvom Rade konštatuje, že podmienkou uloženia sankcie za porušenie zákona nie je zavinenie páchateľa a toto úrad ani neskúma. Zodpovednosť za porušenie zákona je koncipovaná ako objektívna zodpovednosť, t.j. zodpovednosť za následok bez ohľadu na zavinenie. V tejto súvislosti však Rada úradu zastáva názor, že podnikateľovi UPC Slovensko, s.r.o. v čase, kedy sa posudzovaného konania dopustil, bolo známe, že odpája zákazníkov bez objektívneho dôvodu, pretože v tom čase už bola cena, ktorú bol oprávnený za poskytované služby požadovať, jednoznačne stanovená TÚ SR.  

Na základe uvedených skutočností Rada úradu na svojom zasadnutí dňa 10.03.2006 rozhodla tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia. 

Poučenie:
	
Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať.   Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Krajský súd v Bratislave do dvoch mesiacov od jeho doručenia.

							        Danica Paroulková
					predsedníčka Rady Protimonopolného úradu SR

Rozhodnutie sa doručí:

1.	UPC Slovensko, s.r.o., Lamačská cesta 3, 854 69 Bratislava

2.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužitia dominantného postavenia