PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo:2013/KH/1/1/017
		    Bratislava 07. augusta  2013	

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, Odbor kartelov, v správnom konaní č. 0005/OKT/2013 začatom dňa 04.03.2011 z vlastného podnetu  podľa § 25 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž v zmysle § 4 ods. 1 zákona  č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov takto

r o z h o d o l

I. 
Konanie Komory veterinárnych lekárov SR, so sídlom Botanická 17, 841 04 Bratislava v období od 22.05.1999 do 07.08.2013, spočívajúce v obmedzení bezplatného poskytovania súkromných veterinárnych činností, obmedzení miesta výkonu súkromných veterinárnych činností a jeho praktickom uplatňovaní, obmedzení spočívajúcom v podmienenom zriaďovaní/zmene sídla/umiestnenia/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory veterinárnych lekárov SR, obmedzení označenia miesta výkonu súkromných veterinárnych činností, obmedzení vykonávania súkromných veterinárnych činností pri nesplnení finančných pohľadávok objednávateľom a jeho praktickom uplatňovaní a obmedzení reklamy, nachádzajúcich sa v § 2 ods. 2 bod 13 Prvej časti, § 3 bod 1. písm. a), c), d), e) a bod 2. Prvej časti, § 6 ods. 4 druhá veta Druhej časti, § 7 ods. 2 druhá a tretia veta Druhej časti, § 11 Tretej časti, § 23 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky a v Bode 11. Licenčného poriadku Komory veterinárnych lekárov SR, II. Umiestnenie, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky, platných od 22.05.1999; v § 2 ods. 2 písm. d) Prvej časti, § 4 ods. 2 druhá a tretia veta Druhej časti, § 4 ods. 7 písm. b), c), d) Druhej časti, § 5 ods. 3 tretia veta Druhej časti, § 7 Tretej časti, § 11 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR a v § 3 ods. 9 Zápisu do registra Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 14.01.2006; v § 10 druhá veta Druhej časti, § 2 posledná veta Tretej časti, § 3 prvá veta Tretej časti, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta Tretej časti, § 5 Tretej časti, § 6 Tretej časti, § 6 Štvrtej časti, § 7 Štvrtej časti a v § 4 písm. b), c), e), f) Šiestej časti Etického a profesného poriadku Stanov, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 02.12.2006; a ktoré sa nachádzajú v § 2 posledná veta Tretej časti, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta Tretej časti, § 5 Tretej časti, § 6 Tretej časti a v § 4 písm. b), c), e), f)  Šiestej časti  Etického a profesného poriadku Stanov, ktoré sa nachádzajú v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 19.11.2011,

je rozhodnutím združenia podnikateľov vo forme dohody o určení ceny a obmedzení  odbytu, ktoré malo za cieľ obmedzenie súťaže na trhu poskytovania služieb súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi na území SR 

a ktorá je podľa § 4 ods. 3 písm. a) a b), § 4 ods. 1 v spojení s § 4 ods. 2 písm. c) a § 4 ods. 4 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov zakázaná.

II. 
Protimonopolný úrad Slovenskej republiky v časti týkajúcej sa obmedzenia prevzatia ošetrovania zvierat po ukončení zastupovania a obmedzenia miesta výkonu súkromných veterinárnych činností, ktoré sa nachádzali  v § 8 Štvrtej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov SR platných od 02.12.2006 a ktoré sa nachádzajú v § 3 Tretej časti a § 7 Štvrtej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov SR platných od 19.11.2011,

správne konanie č. 0005/OKT/2013 zastavuje podľa § 32 ods. 2 písm. g) v spojení s § 32 ods. 3 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov, keďže v konaní nepreukázal, že účastníci konania porušili ustanovenia tohto zákona.

III. 
Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podľa § 22 ods. 1 písm. b) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov ukladá účastníkovi konania Komore veterinárnych lekárov SR so sídlom Botanická 17, 841 04 Bratislava, povinnosť 

zdržať sa:

každého z týchto obmedzení: obmedzenia bezplatného poskytovania súkromných veterinárnych činností, obmedzenia miesta výkonu súkromných veterinárnych činností a jeho praktického uplatňovania, obmedzenia spočívajúceho v podmienenom zriaďovaní/zmene sídla/umiestnenia/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory veterinárnych lekárov SR, obmedzenia označenia miesta výkonu súkromných veterinárnych činností, obmedzenia vykonávania súkromných veterinárnych činností pri nesplnení finančných pohľadávok objednávateľom a jeho praktického uplatňovania a obmedzenia reklamy,

ktoré by obsahovo zodpovedali ustanoveniam, ktoré sa nachádzali v § 2 ods. 2 bod 13 Prvej časti, § 3 bod 1. písm. a), c), d), e) a bod 2. Prvej časti, § 6 ods. 4 druhá veta Druhej časti, § 7 ods. 2 druhá a tretia veta Druhej časti, § 11 Tretej časti, § 23 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky a v Bode 11. Licenčného poriadku Komory veterinárnych lekárov SR, II. Umiestnenie, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky, platných od 22.05.1999; v § 2 ods. 2 písm. d) Prvej časti, § 4 ods. 2 druhá a tretia veta Druhej časti, § 4 ods. 7 písm. b), c), d) Druhej časti, § 5 ods. 3 tretia veta Druhej časti, § 7 Tretej časti, § 11 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR, a v § 3 ods. 9 Zápisu do registra Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 14.01.2006; v § 10 druhá veta Druhej časti, § 2 posledná veta Tretej časti, § 3 prvá veta Tretej časti, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta Tretej časti, § 5 Tretej časti, § 6 Tretej časti, § 6 Štvrtej časti, § 7 Štvrtej časti a v § 4 písm. b), c), e), f)  Šiestej časti Etického a profesného poriadku Stanov, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 02.12.2006; a ktoré sa nachádzajú v § 2 posledná veta Tretej časti, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta Tretej časti, § 5 Tretej časti, § 6 Tretej časti a v § 4 písm. b), c), e), f)  Šiestej časti  Etického a profesného poriadku Stanov, ktoré sa nachádzajú v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 19.11.2011.

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podľa § 22 ods. 1 písm. b) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov účastníkovi konania Komore veterinárnych lekárov SR so sídlom Botanická 17, 841 04 Bratislava nariaďuje 

odstrániť protiprávny stav tým, že:

na najbližšom zasadnutí Snemu Komory v súlade s § 12 a § 16 zákona č. 442/2004 Z .z. o súkromných veterinárnych lekároch, o Komore veterinárnych lekárov Slovenskej republiky a o zmene a doplnení zákona č. 488/2002 Z.z. o veterinárnej starostlivosti a o zmene niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a v zmysle § 2 Druhej časti Organizačného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov SR platných od 19.11.2011 a v súlade s vnútornými predpismi Komory veterinárnych lekárov SR a všeobecne záväznými predpismi zabezpečila, aby platné a účinné Stanovy Komory veterinárnych lekárov SR a ani iný predpis Komory veterinárnych lekárov SR neobsahovali žiadne z týchto obmedzení:

obmedzenie bezplatného poskytovania súkromných veterinárnych činností, obmedzenie miesta výkonu súkromných veterinárnych činností a jeho praktické uplatňovanie, obmedzenie spočívajúce v podmienenom zriaďovaní/zmene sídla/umiestnenia/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory veterinárnych lekárov SR, obmedzenie označenia miesta výkonu súkromných veterinárnych činností, obmedzenie vykonávania súkromných veterinárnych činností pri nesplnení finančných pohľadávok objednávateľom a jeho praktické uplatňovanie a obmedzenie reklamy,

ktoré by obsahovo zodpovedali ustanoveniam, ktoré sa nachádzali v § 2 ods. 2 bod 13 Prvej časti, § 3 bod 1. písm. a), c), d), e) a bod 2. Prvej časti, § 6 ods. 4 druhá veta Druhej časti, § 7 ods. 2 druhá a tretia veta Druhej časti, § 11 Tretej časti, § 23 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky a v Bode 11. Licenčného poriadku Komory veterinárnych lekárov SR, II. Umiestnenie, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky, platných od 22.05.1999; v § 2 ods. 2 písm. d) Prvej časti, § 4 ods. 2 druhá a tretia veta Druhej časti, § 4 ods. 7 písm. b), c), d) Druhej časti, § 5 ods. 3 tretia veta Druhej časti, § 7 Tretej časti, § 11 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR a v  § 3 ods. 9 Zápisu do registra Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 14.01.2006; v § 10 druhá veta Druhej časti, § 2 posledná veta Tretej časti, § 3 prvá veta Tretej časti, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta Tretej časti, § 5 Tretej časti, § 6 Tretej časti, § 6 Štvrtej časti, § 7 Štvrtej časti a v § 4 písm. b), c), e), f)  Šiestej časti Etického a profesného poriadku Stanov, ktoré sa nachádzali v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 02.12.2006; a ktoré sa nachádzajú v § 2 posledná veta Tretej časti, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta Tretej časti, § 5 Tretej časti, § 6 Tretej časti a v § 4 písm. b), c), e), f)   Šiestej časti  Etického a profesného poriadku Stanov,  ktoré sa nachádzajú v Stanovách Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky platných od 19.11.2011.

IV. 
Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podľa § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov ukladá: 

Komore veterinárnych lekárov SR so sídlom Botanická 17, 841 04 Bratislava pokutu vo výške 6 133 eur (slovom šesťtisíc stotridsaťtri eur)

za spáchanie správneho deliktu, ktorého sa Komora veterinárnych lekárov SR dopustila porušením zákazu podľa § 4 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov konaním uvedeným v bode I. výrokovej časti tohto rozhodnutia v období od 22.05.1999 do 07.08.2013.

Pokutu sú účastníci konania povinní uhradiť do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia na účet Protimonopolného úradu Slovenskej republiky vedený v Štátnej pokladnici Bratislava č. 7000060793, 8180 ŠP, KS 1118, VS 201311017.

Odôvodnenie:

1.	Priebeh konania

(1)	Dňa 19.11.2010 bol Protimonopolnému úradu SR (ďalej len „úrad“) doručený podnet od MVDr. I.M. na prešetrenie správania sa Komory veterinárnych lekárov SR (ďalej len „Komora“), ktorá sa mala dopustiť porušenia zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) tým, že do § 3 platného Etického a profesného poriadku Stanov Komory (ďalej len „Stanovy“) zaviedla územné regulovanie výkonu súkromných veterinárnych činností v Slovenskej republike. 
(2)	Dňa 04.03.2011 úrad začal konanie č. 0008/ODOS/2011 v predmetnej veci, nakoľko na základe zistených skutočností dospel k záveru, že konanie Komory môže predstavovať porušenie § 4 zákona. Za jediného účastníka konania úrad určil Komoru. 
(3)	Dňa 05.09.2011 vydal úrad rozhodnutie č. 2011/KH/1/1/031, v ktorom rozhodol, že Etický a profesný poriadok, ktorý bol súčasťou Stanov Komory a ktorý bol schválený 02.12.2006, je v prvej vete § 3 Tretej časti Stanov v znení, cit: „SVČ možno vykonávať len u objednávateľa alebo v mieste vykonávania SVČ.“   rozhodnutím združenia podnikateľov, ktoré má za cieľ obmedzenie súťaže na trhu poskytovania súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi na území SR a ktoré je podľa § 4 ods. 1 a § 4 ods. 4 v spojení s § 4 ods. 2 písm. c) a s poukazom na § 4 ods. 3 písm. c) zákona od 02.12.2006 do 05.09.2011 zakázané. Za toto konanie bola Komore uložená pokuta vo výške 2 708 eur.
(4)	Proti uvedenému rozhodnutiu podala Komora v zákonom stanovenej lehote rozklad.
(5)	Rada úradu svojím rozhodnutím č. 2012/KH/R/2/006 zo dňa 27.01.2012 zrušila prvostupňové rozhodnutie č. 2011/KH/1/1/031 a vec vrátila na nové prejednanie a rozhodnutie. Dôvodom zrušenia prvostupňového rozhodnutia boli tieto skutočnosti:
-	odôvodnenie relevantného trhu je nedostatočné, je potrebné uviesť, ako a prečo úrad ku konkrétnej definícii trhu dospel, resp. uviesť, prečo sa podrobným definovaním trhu nezaoberal. V prípade, ak úrad dospeje k záveru, že ide o tzv. „ťažký kartel“, je povinný v rozhodnutí uviesť, že z tohto dôvodu nie je potrebná definícia relevantného trhu, 
-	z výroku, ani odôvodnenia rozhodnutia nie je zrejmé, akým konaním sa dopustila Komora protiprávnej rajonizácie. Z rozhodnutia, ani zo spisového materiálu jednoznačne nevyplýva, akým spôsobom Komora reguluje územný rozsah poskytovania služieb jednotlivými SVL, 
-	rozpor výroku s odôvodnením rozhodnutia. Vo výroku sa konštatuje protiprávnosť konania Komory, ktoré spočívalo v posúdení znenia ustanovenia § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku, zatiaľ čo v odôvodnení úrad posudzoval praktickú aplikáciu tohto ustanovenia. V prípade, ak vidí úrad súťažný problém v praktickom uplatňovaní tohto ustanovenia, je povinný popísať to aj vo výroku rozhodnutia, 
-	v danom prípade je potrebné posúdiť, či dané ustanovenie obmedzuje súťaž a pokiaľ áno, či je v súlade s požiadavkou proporcionality, 
-	je potrebné zistiť, aký bol cieľ prijatia, výklad a aplikácia daného ustanovenia v praxi a či toto ustanovenie spôsobuje obmedzenie súťaže, 
-	uvedenie celej vety § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory môže spôsobiť zmätočnosť výroku,
-	v prípade, ak chce úrad argumentovať disciplinárnym konaním proti MVDr. I.M., musí v tomto smere riadne zistiť skutkový stav a vysporiadať sa s námietkami Komory,
-	úrad nesprávne vyhodnotil poľahčujúce okolnosti, 
-	úrad pochybil v súvislosti s oznámením o začatí konania, nebolo uvedené pre aký skutok a v akej veci bolo konanie voči Komore začaté a čo je jeho predmetom,
-	úrad sa mal vyjadriť k návrhu na nariadenie pojednávania.
(6)	Úrad začal dňa 07.02.2012 konanie č. 0002/ODOS/2012 vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž vo forme rozhodnutia Komory. Predmetom správneho konania boli možné obmedzenia nachádzajúce sa v týchto ustanoveniach Etického a profesného poriadku Stanov Komory:
§ 10 Druhej časti Etického a profesného poriadku - Výkon súkromných veterinárnych činností,
§ 2, § 4, § 5 a § 6 Tretej časti Etického a profesného poriadku - Sídlo a miesto vykonávania súkromných veterinárnych činností,
§ 6, § 7 a § 8 Štvrtej časti Etického a profesného poriadku - Spolupráca a vzájomné vzťahy súkromných veterinárnych lekárov,
§ 4 Šiestej časti Etického a profesného poriadku – Reklama. 
Uvedené ustanovenia posudzoval úrad od nadobudnutia účinnosti Stanov, ktorého sú súčasťou, t. j. od 02.12.2006 na relevantnom trhu poskytovania súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi na území Slovenskej republiky. Za jediného účastníka konania úrad určil Komoru. 
(7)	Následne úrad spojil správne konanie č. 0008/ODOS/2011 so správnym konaním č. 0002/ODOS/2012 rozhodnutím č. 2012/SK/1/1/010 zo dňa 22.02.2012 do jedného správneho konania. 
(8)	Dňa 04.04.2013 úrad začal konanie č. 0004/OKT/2013 vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž vo forme rozhodnutia Komory. Predmetom správneho konania boli možné obmedzenia nachádzajúce sa v týchto ustanoveniach Etického a profesného poriadku Stanov Komory: 
§ 2 ods. 2 bod 13, § 3 Prvej časti Profesného poriadku Stanov Komory, 
§ 6 ods. 4, § 7 ods. 2 Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory, 
§ 11 Tretej časti Profesného poriadku Stanov Komory,
§ 23 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory, 
Bod 11. Licenčného poriadku Komory, II. Umiestnenie,
Stanov Komory, ktoré boli platné a účinné od 22.05.1999,
a § 2 ods. 2 písm. d) Prvej časti Profesného poriadku Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory veterinárnych lekárov SR, 
§ 4 ods. 2, § 4 ods. 7, § 5 ods. 3 Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory,
§ 7 Tretej časti Profesného poriadku Stanov Komory, 
§ 11 ods. 2 Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory,
§ 3 ods. 9 Zápisu do registra Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory,
Stanov, vnútorných predpisov a zásad etiky Komory, ktoré boli platné a účinné od 14.01.2006. 
Uvedené ustanovenia posudzoval úrad od 22.05.1999 a to počas celej doby ich platnosti a účinnosti. Úrad posudzuje uvedené konanie vo vzťahu k relevantnému trhu poskytovania súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi na území Slovenskej republiky. Za jediného účastníka konania úrad určil Komoru. 
(9)	Rozhodnutím č. 2013/SSK/1/1/007 zo dňa 22.04.2013 úrad spojil správne konanie č. 0008/ODOS/2011 v spojení so správnym konaním č. 0002/ODOS/2012  a správne konanie č. 0004/OKT/2013 do jedného správneho konania č. 0005/OKT/2013.
(10)	Listom zo dňa 30.04.2013 požiadal zástupca Komory o začatie rokovania o urovnaní. 

2.	Účastník konania

(11)	V zmysle § 2 ods. 1 zákona sa tento zákon vzťahuje na podnikateľov, orgány štátnej správy pri výkone štátnej správy, orgány územnej samosprávy pri výkone samosprávy a pri prenesenom výkone štátnej správy a orgány záujmovej samosprávy pri prenesenom výkone štátnej správy.
(12)	V zmysle § 3 ods. 2 zákona podnikateľ na účely tohto zákona je podnikateľ podľa osobitného predpisu (§ 2 Obchodného zákonníka), ďalej fyzická osoba a právnická osoba, ich združenia a združenia týchto združení, ak ide o činnosti a konania, ktoré súvisia alebo môžu súvisieť so súťažou bez ohľadu na to, či tieto činnosti alebo konania sú alebo nie sú zamerané na dosahovanie zisku.
(13)	Podľa § 25 ods. 3 písm. a) zákona účastníkom konania v prípade dohody obmedzujúcej súťaž sú účastníci tejto dohody obmedzujúcej súťaž. 
(14)	Komora v zmysle § 11 ods. 1 a 2 zákona č. 442/2004 Z. z. o súkromných veterinárnych lekároch, o Komore veterinárnych lekárov Slovenskej republiky a o zmene a doplnení zákona č. 488/2002 Z. z. o veterinárnej starostlivosti a o zmene niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o SVL a Komore“) je samosprávna stavovská organizácia, ktorá združuje súkromných veterinárnych lekárov – podnikateľov - vykonávajúcich súkromné veterinárne činnosti na základe zápisu do registra. Komora je právnická osoba so sídlom v Bratislave a plní úlohy určené jej zákonom o SVL a Komore v zmysle § 12 zákona o SVL a Komore. Komora, o. i., vydáva stanovy a ostatné vnútorné predpisy a vedie register a vykonáva v ňom zápisy.
(15)	Úrad tak konštatuje, že Komora ako samosprávna stavovská organizácia zriadená na základe osobitného zákona, združujúca súkromných veterinárnych lekárov, je združením podnikateľov v zmysle § 3 ods. 2 zákona a jej konanie môže ovplyvňovať hospodársku súťaž medzi jej členmi – poskytovateľmi súkromných veterinárnych činností. 
(16)	Keďže úrad posudzoval, či prijatie obmedzení nachádzajúcich sa v ustanoveniach Etického a profesného poriadku Stanov Komory je zakázaným konaním podľa § 4 zákona a tento Etický a profesný poriadok Stanov prijala Komora, ktorá je združením podnikateľov, úrad určil Komoru ako jediného účastníka konania.

3.	Vymedzenie  relevantného trhu

(17)	Pre správne posúdenie prípadu je potrebné vymedziť relevantný trh, na ktorom došlo či mohlo dôjsť k narušeniu hospodárskej súťaže v dôsledku rozhodnutia združenia podnikateľov.
(18)	Podľa § 3 ods. 3 zákona relevantný trh je priestorový a časový súbeh ponuky a dopytu takých tovarov a služieb, ktoré sú na uspokojenie určitých potrieb z hľadiska užívateľa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné.
(19)	Podľa § 3 ods. 4 zákona tovarový relevantný trh zahŕňa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary schopné uspokojiť určitú potrebu užívateľov.
(20)	Na účely § 3 ods. 5 zákona vzájomne zastupiteľné tovary sú tovary, ktoré sú zastupiteľné najmä z hľadiska ich fyzikálnych a  technických charakteristík, ceny a účelu použitia.
(21)	Podľa § 3 ods. 6 zákona priestorový relevantný trh je vymedzený územím, na ktorom sú súťažné podmienky také homogénne, že toto územie môže byť odčlenené od ostatných území s odlišnými súťažnými podmienkami.

3.1.	Tovarový relevantný trh

(22)	Úrad pri vymedzení tovarového relevantného trhu posudzoval v prvom rade postavenie, ktoré jednotlivé subjekty v procese výkonu veterinárnej činnosti zastávajú a úlohy, ktoré vo vzťahu k spotrebiteľovi zabezpečujú. V tejto súvislosti úrad vychádzal predovšetkým z právnych predpisov, ktoré regulujú výkon veterinárnych činností a predpisov regulujúcich pôsobnosť a postavenie Komory, a to zákon č. 39/2007 Z. z. o veterinárnej starostlivosti (ďalej len „zákon o  veterinárnej starostlivosti“), zákon o SVL a Komore. Úrad sa tiež zaoberal otázkou nezameniteľnosti štátnej a súkromnej veterinárnej činnosti. 
(23)	Zákon o  veterinárnej starostlivosti, okrem iného, charakterizuje pojem odborné veterinárne činnosti (ďalej len „OVČ“), pričom vymedzuje dva druhy OVČ:
•	štátne veterinárne činnosti (ďalej len „ŠVČ“), ktoré sú predmetom výkonu štátnej správy vo veterinárnej oblasti a môže ich vykonávať úradný veterinárny lekár (ďalej len „ÚVL“), ktorého na základe návrhu hlavného veterinárneho lekára vymenuje minister pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR a 
•	súkromné veterinárne činnosti (ďalej len SVČ“), ktoré vykonávajú súkromní veterinárni lekári (ďalej len „SVL“) podľa zákona zákon o SVL a Komore alebo Univerzita veterinárskeho lekárstva v Košiciach prostredníctvom jej zamestnancov, ktorí spĺňajú stanovené podmienky. 
(24)	SVL môže vykonávať určité štátne veterinárne činnosti ak na ich výkon:
-	uzatvoril zmluvu s regionálnou veterinárnou a potravinovou správou,
-	bol vymenovaný ministrom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR na základe návrhu hlavného veterinárneho lekára a
-	absolvoval školenie zabezpečované Komorou.
(25)	Povolanie SVL spadá do sektora profesijných služieb, t.j. služieb, vyžadujúcich špeciálne vzdelanie, prax alebo osobitné postavenie a zodpovednosť poskytovateľa. Preto aj podmienky a spôsob vykonávania SVČ, ako už bolo uvedené vyššie, upravuje špeciálny zákon o SVL a Komore. Podľa tohto zákona môže v zmysle § 2 SVČ vykonávať len SVL, ktorý je registrovaný v Komore. Na ŠVČ a ÚVL sa takáto povinnosť nevzťahuje. 
(26)	Členovia Komory realizujú výkon veterinárnej liečebnej a preventívnej činnosti, v rámci ktorej uskutočňujú u zvierat liečebné, diagnostické a preventívne výkony, spojené s dodávkou a aplikáciou veterinárnych liečiv a prípravkov. Odberateľmi týchto činností sú chovatelia zvierat.
(27)	Komora vydáva stanovy, vnútorné predpisy a zásady etiky na základe zákona o SVL a Komore, ktoré sú záväzné pre všetkých členov Komory. Konanie Komory, ktoré spočívalo v prijatí obmedzení nachádzajúcich sa v ustanoveniach Etického a profesného poriadku Stanov Komory, ktoré sú predmetom tohto správneho konania, sa týka trhu poskytovania služieb súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi. Tento trh sa vyznačuje špecifickými znakmi, ktorými sú najmä:
-	fungovanie, podmienky a spôsob vykonávania SVČ upravuje osobitná legislatíva,
-	pôsobenie subjektov na tomto trhu vyžaduje povinné členstvo v Komore,
čím sa odlišuje od trhu poskytovania služieb štátnej veterinárnej činnosti úradnými veterinárnymi lekármi a nie je s ním z pohľadu užívateľa zameniteľný.
(28)	Úrad na základe zistených skutočností vymedzil tovarový relevantný trh ako trh poskytovania služieb súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi.

3.2.	Geografický relevantný trh

(29)	V súlade so zákonom o  veterinárnej starostlivosti, Štátna potravinová a veterinárna správa vydáva potvrdenia o výkone odborných veterinárnych činností, ktorá zahŕňa aj SVČ, na území Slovenskej republiky (ďalej len „územie SR“). Pôsobnosť Komory, ktorá združuje SVL tak zahŕňa celé územie Slovenska, pričom poskytovanie veterinárnych liečebných a preventívnych činností je uskutočňované na celom území SR za homogénnych podmienok. Úrad neidentifikoval časť územia, na ktorom by podmienky súťaže boli zreteľne odlišné tak, aby toto územie mohlo byť odčlenené od celého územia SR. Relevantný trh z hľadiska geografického úrad vymedzil ako územie celej Slovenskej republiky.

4.	Charakteristika účastníka konania 

(30)	Ako už bolo uvedené vyššie Komora vystupuje na trhu ako samostatná stavovská organizácia, ktorá združuje SVL vykonávajúcich SVČ na základe zápisu do registra a plní úlohy jej určené zákonom o veterinárnej starostlivosti a zákonom o SVL a Komore. Členstvo SVL v Komore je povinné.
(31)	Komora je právnickou osobou, ktorá dbá hlavne o to, aby jej členovia vykonávali svoje povolanie odborne, v súlade s etikou a spôsobom stanoveným všeobecne záväznými právnymi predpismi a stanovami Komory. Komora zaručuje odbornosť svojich členov a potvrdzuje splnenie podmienok k výkonu odborných veterinárnych činností, presadzuje a háji práva a profesné, sociálne a hospodárske záujmy svojich členov. Okrem toho je Komora tiež oprávnená napríklad vydávať osvedčenia o splnení podmienok pre výkon činností svojich členov a preverovať plnenie podmienok na vykonávanie SVČ svojimi členmi a na členstvo v Komore (§ 12 zákona o SVČ a Komore).
(32)	Orgánmi Komory sú snem, prezídium, dozorná komisia, disciplinárna komisia a iné orgány, vytvorené podľa Organizačného poriadku Stanov Komory. Komora zriaďuje regionálne komory SVL ako organizačné zložky podľa územnej pôsobnosti.
(33)	Snem je najvyšším orgánom Komory. Na jeho rokovaniach majú právo zúčastniť sa všetci členovia Komory, teda všetci veterinárni lekári zapísaní do zoznamu členov Komory (§ 16 zákona o SVČ a Komore). Snem rozhoduje o základných otázkach Komory, o. i. schvaľuje vnútorné predpisy, plán hospodárenia Komory a výšku ročného príspevku členov na činnosť Komory.
(34)	Prezídium, ktoré je tvorené prezidentom, viceprezidentom a minimálne tromi ďalšími členmi, riadi činnosť Komory medzi zasadnutiami snemu, rozhoduje o všetkých veciach, ak nie sú vyhradené iným orgánom Komory. Prezident prezídia je zároveň prezidentom Komory a štatutárnym orgánom Komory. Snem, o. i. vedie register a vydáva rozhodnutia o zápise do registra, vydáva a odníma osvedčenia a pozastavuje možnosť vykonávaťsúkromné veterinárne činnosti (§ 17 zákona o SVČ a Komore).
(35)	Dozorná komisia najmä kontroluje plnenie uznesení snemu a činnosť prezídia, hospodárenie Komory, prešetruje sťažnosti, rozhoduje o odvolaniach proti rozhodnutiam o odmietnutí zápisu do registra, o vyčiarknutí z registra, o pozastavení registrácie, o odmietnutí schváleného zariadenia alebo zmeny špecializovaného pracoviska (§ 18 zákona o SVČ a Komore).
(36)	Disciplinárna komisia prerokúva porušenie plnenia povinností ustanovených zákonom o SVČ a Komore a vnútornými poriadkami Komory. Riadi sa Disciplinárnym poriadkom a súvisiacimi predpismi Komory. Rozhodnutie Komory o disciplinárnom opatrení je konečné; vykonáva ho prezídium Komory.
(37)	Disciplinárne opatrenia v zmysle § 22 zákona o SVČ a Komore ukladá disciplinárna komisia za porušenie povinností podľa zákona o SVČ a Komore a za porušenie zásad etiky SVL. Za porušenie týchto povinností možno členovi Komory uložiť niektoré z týchto disciplinárnych opatrení:
a) písomné napomenutie,
b) pokutu až do výšky 995,80 EUR,
c) vyčiarknutie z registra až na dobu päť rokov.
(38)	Komora prijala o. i. ako svoje vnútorné predpisy – Stanovy, ktoré sú pre členov záväzné. Stanovy obsahujú tieto vnútorné poriadky Komory: Etický a profesný poriadok, Registrový poriadok, Organizačný poriadok, Príspevkový, Sociálny a Vzdelávací poriadok, Disciplinárny poriadok a Volebný poriadok do orgánov Komory.
(39)	Komora bola zriadená zákonom Slovenskej národnej rady č. 10/1992 Z. z. o súkromných veterinárnych lekároch a Komore veterinárnych lekárov z 3. decembra 1991. Podrobnosti o organizácii a o orgánoch Komory, jej pôsobnosti a právach a povinnostiach jej členov, upravovali v tom čase, rovnako ako teraz, vnútorné predpisy Komory, teda jej Stanovy. Z podkladov, ktoré úrad v priebehu šetrenia a správneho konania získal, vyplynulo, že Stanovy Komory boli minimálne od roku 1999 doteraz tri krát menené: dva krát v roku 2006 a jeden krát v roku 2011 (Stanovy z 22.05.1999, Stanovy z 02.12.2006 a Stanovy z 19.11.2011.)
(40)	Vzhľadom na to, že úrad nemal k dispozícii všetky znenia Stanov, požiadal listom č. 1767/PMÚ SR/2012 zo dňa 24.05.2012 Komoru o doplnenie predmetných informácií. Požadované podklady boli úradu zaslané listom č. 1932/ODOS/2012 zo dňa 07.06.2012 s tým, že Stanovy Komory od vzniku Komory v roku 1992 neboli v archíve dohľadané. Z uvedeného dôvodu úrad obmedzenia, nachádzajúce sa v jednotlivých Stanovách posudzuje od dátumu prijatia a schválenia Etického a profesného poriadku Stanov Komory, ktoré boli platné a účinné od 22.05.1999. 

5.	Dohoda obmedzujúca súťaž

(41)	V rámci správneho konania č. 0005/OKT/2013 vedeného voči Komore vo veci možného porušenia § 4 zákona posudzoval úrad z hľadiska ochrany hospodárskej súťaže obsah nasledovných ustanovení:
Obmedzenie bezplatného poskytovania SVČ 
(42)	V Stanovách platných od 22.05.1999 sa nachádzalo obmedzenie v Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 23 ods. 2 v znení, cit:  
„Od honorovania je možné upustiť len v nasledujúcich prípadoch: 
a) u kolegov, 
b) príslušníkov rodiny, 
c) u sociálne slabých klientov a v prípadoch rodiny.“
(43)	V Stanovách platných od 14.01.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Štvrtej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 11 ods. 2 v znení, cit:
 „Od honorovania je možné upustiť len v nasledujúcich prípadoch: 
a) u kolegov, 
b) príslušníkov rodiny, 
c) u sociálne slabých klientov a v prípadoch rodiny.“
(44)	V Stanovách platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Druhej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory, § 10 druhá veta v znení, cit: 
„Bezodplatne možno SVČ vykonať iba u kolegov, u príslušníkov vlastnej rodiny, u sociálne slabých klientov a v prípadoch charity.“
(45)	Z vyjadrenia Komory vyplýva, že: „Dôvodom zavedenia tohto ustanovenia bola snaha o zamedzenie poskytovania súkromných veterinárnych činností bezplatne, okrem takéhoto bezodplatného poskytovania z dôvodu osobitného zreteľa.“ 
(46)	Zo stretnutia pracovníkov úradu a zástupcov Komory v súvislosti s otázkou týkajúcou sa dôvodov prijatia tohto ustanovenia do Etického a profesného poriadku zástupca Komory uviedol nasledujúce, cit: „Súkromné veterinárne činnosti majú svoju kvalitu. Jediným dôkazom o vykonávaní činnosti je účtovný doklad. Je to potvrdenie o vykonaní veterinárnej činnosti. Súkromný veterinárny lekár vykonáva činnosť podľa obchodného zákonníka. Je to za účelom dosiahnutia zisku, zároveň to má zamedziť čiernym príjmom. Je možné poskytovať služby za 0,01 eura, ale musí byť vydaný doklad za účelom evidencie, aby sedela zdravotná dokumentácia s účtovnou dokumentáciou. Za dobu svojej činnosti v KVL SR od roku 2006 som sa nestretol s tým, že by bolo toto ustanovenie prešetrované. Podľa môjho vedomia ani predtým. Na základe zmeny zákonov o povinnosti vedenia evidencie vykonávania súkromných veterinárnych činností sa stalo toto ustanovenie nadbytočným a bolo vypustené. Rovnako bol dôvod, pre ktorý bolo toto ustanovenie predtým v platnosti, nahradený novou povinnosťou veterinárneho lekára poskytnúť objednávateľovi všetky informácie o doterajšej liečbe. V prípade žiadosti aj písomne.“ 
(47)	Úrad za účelom zistenia praktického uplatňovania uvedeného ustanovenia oslovil priamo SVL. Z odpovedí vyplynulo, že väčšina SVL nevykonáva bezodplatné poskytovanie SVČ. V prípade, ak vykonávajú SVČ bezodplatne, tak u kolegov, rodinných príslušníkov, v prípade zvieracích útulkov, slepeckých psov, priateľov, ako dozor na výstavách, u bezdomovcov, u ľudí v núdzi, u zdravotne postihnutých, sociálne slabých, v prípadoch charity a v prípade prvej pomoci zvieraťu. Štyria SVL sa domnievajú, že môžu poskytovať SVČ bezodplatne, bez akéhokoľvek obmedzenia. Štyria SVL však toto ustanovenie striktne dodržujú a v iných prípadoch, ako tých, ktoré sú uvedené v Stanovách Komory bezodplatne SVČ nevykonávajú.
(48)	Ako vyplynulo aj z vyjadrenia zástupcu Komory, poskytovanie SVČ vykonávajú veterinárni lekári za účelom dosahovania zisku. Uvedené ustanovenie má podľa vyjadrenia zástupcu Komory zamedziť čiernym príjmom, ktoré by mohol veterinárny lekár dosiahnuť poskytovaním SVČ bez vydávania dokladov za účelom evidencie a odôvodniť to poskytovaním SVČ bezplatne.
(49)	Úrad oslovil jednotlivých veterinárnych lekárov aby zistil, aké doklady lekári v súvislosti s výkonom SVČ vyhotovujú a ktoré z týchto dokladov poskytujú objednávateľovi. Zároveň úrad zisťoval, či sa doklady poskytujú odberateľom SVČ aj v prípade ich bezplatného poskytnutia. SVL poskytujú SVČ vo väčšine prípadov za odmenu. Z odpovedí SVL vyplynulo, že v týchto prípadoch vystavujú pre odberateľov ich služieb príjmové doklady pri platbe v hotovosti, faktúry pri platbe na účet, potvrdenky, osvedčenia o ošetrení zvieraťa, ktoré poranilo človeka, potvrdenia o očkovaní, výpisy z chorobopisu (ak oň klient požiada), dodacie listy, lekárske správy. Ošetrenia zvierat sa vedú tiež v evidencii. Niektorí SVL uviedli, že v prípade bezplatného poskytovania SVČ nevydávajú doklady. 
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(50)	Úlohou úradu v tomto prípade je posúdiť ustanovenie Etického a profesného poriadku Stanov Komory z hľadiska možného, resp. reálneho obmedzenia hospodárskej súťaže. 
(51)	Cena je z hľadiska hospodárskej súťaže jedným z jej najdôležitejších nástrojov, prostredníctvom ktorej medzi sebou poskytovatelia služieb navzájom súperia o odberateľov služieb. V aplikačnej praxi sa stretávame s veľkým množstvom podôb takýchto dohôd.  Samotným cieľom je obmedzenie hospodárskej súťaže bez nutnosti skúmania dopadov takéhoto konania na trh. 
(52)	Každý veterinárny lekár má iné náklady, ktoré mu vznikajú v súvislosti s poskytovaním súkromných veterinárnych činností. Výška nákladov záleží od miesta poskytovania súkromných veterinárnych činností, personálneho, technického vybavenia a pod.. Ceny za poskytovanie služieb SVL nie sú určované zákonom, ceny za jednotlivé úkony si určuje každý veterinárny lekár individuálne. Zákazník tiež zvažuje pri výbere veterinárneho lekára viaceré skutočnosti. Okrem ceny sú to tiež referencie, ordinačné hodiny, vzdialenosť ambulancie od miesta bydliska, vybavenie ambulancie, atď.. Vymedzenie osôb, ktorým môže súkromný veterinárny lekár poskytovať svoje služby bezplatne len na kolegov, príslušníkov vlastnej rodiny, sociálne slabých klientov a pre prípady charity, obmedzuje jeho možnosť stanoviť si vlastný okruh subjektov, ktorým chce poskytovať svoje služby bezodplatne. Toto obmedzenie má priamy dopad na odberateľa služieb SVL, pretože bezplatné poskytovanie subjektom iným, ako uvedeným v Stanovách bolo zakázané. 
(53)	Komora v Etickom a profesnom poriadku Stanov hovorí, že výška odmeny za jednotlivé veterinárne činnosti sa určuje na základe vzájomnej dohody v súlade s príslušnými právnymi predpismi, zároveň však obmedzuje možnosť veterinárneho lekára slobodne sa rozhodnúť o bezodplatnom poskytnutí služby podľa vlastného uváženia. Za porušenie tohto ustanovenia bolo možné lekárovi uložiť niektoré z disciplinárnych opatrení, čo zvyšovalo motiváciu všetkých veterinárnych lekárov uvedené ustanovenie dodržiavať. V konečnom dôsledku mohlo uvedené obmedzenie viesť k zníženiu súťaže medzi SVL, keďže si títo boli vedomí, že žiaden veterinárny lekár neposkytne svoje služby bezodplatne. V danom prípade nie je ani možné predpokladať, že dané ustanovenie chráni vyšší záujem. Taxatívnym vymenovaním subjektov, ktorým môže SVL poskytnúť svoje služby bezplatne sa nedosiahne zlepšenie poskytovania týchto služieb, ani sa nezabezpečí ochrana spotrebiteľa, či spoločnosti. Uvedené ustanovenie len bráni SVL slobodne sa rozhodnúť, komu svoje služby na základe vlastného uváženia poskytnú bezplatne a spotrebiteľom bráni vo využití výhod vyplývajúcich z rozhodnutia o bezplatnom poskytnutí služieb. Ak mali uvedené ustanovenia zabrániť čiernym príjmom prostredníctvom povinnosti SVL vystavovať potvrdenia pre odberateľov SVČ, mohla Komora túto povinnosť priamo zaviesť do Stanov. Zo znenia Stanov nie je možné predpokladať, že uvedené ustanovenie sledovalo práve zavedenie povinnosti vystavovať doklady potvrdzujúce poskytnutie SVČ.
(54)	Na škodlivosti uvedeného ustanovenia nemení nič ani skutočnosť, že väčšina opýtaných veterinárnych lekárov SVČ bezplatne neposkytovala. Z uvedeného ustanovenia vyplýval zákaz pre všetkých veterinárnych lekárov poskytovať služby s určitými výnimkami bezplatne a niektorí SVL tento zákaz aj rešpektovali. Týmto postupom sa Komora dopustila porušenia zákazu uvedeného v § 4 ods. 3 písm. a) v spojení s § 4 ods. 1, a  § 4 ods. 2 písm. c) zákona, a to uzavretím dohody obmedzujúcej súťaž vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov priamym alebo nepriamym určením ceny tovaru alebo iných obchodných podmienok. 
(55)	K vypusteniu uvedeného ustanovenia došlo zmenou Stanov dňa 19.11.2011. Porušovanie úrad posudzoval za obdobie od 22.05.1999 do 18.11.2011.
Obmedzenie miesta výkonu SVČ 
(56)	V stanovách Komory platných od 22.05.1999 sa nachádzalo obmedzenie v Prvej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 2 ods. 2 bod 13) v znení, cit.:
„Každý veterinár je povinný vykonávať odbornú veterinárnu činnosť u chovateľa alebo v špecializovaných veterinárnych zariadeniach.“
(57)	V stanovách Komory platných od 14.01.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Prvej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 2 ods. 2. písm. d) cit.:
 „Každý SVL je povinný vykonávať odbornú veterinárnu činnosť u chovateľa alebo v špecializovaných veterinárnych zariadeniach.“
(58)	V stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory - Sídlo a miesto vykonávania súkromných veterinárnych činností, § 3 prvá veta v znení cit.:
 „SVČ možno vykonávať len u objednávateľa alebo v mieste vykonávania SVČ.
(59)	Ako dôvod zavedenia tohto ustanovenia do Stanov Komory jej zástupcovia uviedli cit.: „Vždy musí byť určená zodpovednosť za hygienické podmienky miesta výkonu SVČ. Výsledok vždy závisí od hygienických podmienok, v ktorých to robíte. Vždy musí byť zadefinované, kto je zodpovedný za výber priestoru, kde to bude. Môže to byť akékoľvek miesto, ktoré povie objednávateľ, alebo veterinárny lekár alebo špecializované pracovisko. Pôvodné znenie bolo účinné do 19.11.2011. Po 19.11.2011 bolo toto ustanovenie zmenené, ale vždy platilo, že SVČ je možné poskytovať na akomkoľvek mieste určenom objednávateľom.“ 
(60)	Podľa vyjadrenia zástupcu Komory bolo možné poskytovať služby SVL aj mimo chov/farmu objednávateľa a zároveň mimo priestorov špecializovaného pracoviska. Takýto SVL musel/musí mať písomnú alebo ústnu zmluvu a objednávku. Za porušenie tohto ustanovenia nebolo nikdy začaté žiadne konanie dozornou, ani disciplinárnou komisiou.
(61)	Väčšina SVL na otázku úradu, či je výber miesta vykonávania SVČ obmedzený uviedla, že pri výbere miesta výkonu ich nikto neobmedzuje. Len jeden SVL uviedol, že miesto výkonu SVČ nie je viazané na miesto vykonávania SVČ, resp. špecializované pracovisko. SVČ vykonávajú vo veterinárnej ambulancii, v poľnohospodárskych strediskách, kdekoľvek na zavolanie, na základe vyžiadanej návštevy, na miestach, kde sa dá zviera zafixovať a ošetriť, na mieste určenom objednávateľom, v mieste bydliska, na ktoromkoľvek mieste SR. 
(62)	V Stanovách Komory, platných od 19.11.2011, bolo znenie zmenené nasledovne, cit.: „SVČ možno vykonávať na mieste určenom objednávateľom, alebo v mieste vykonávania SVČ.“ Podľa vyjadrenia zástupcu Komory, po zmene v Stanovách Komory platných od 19.11.2011 bolo rovnako možné vykonávať SVČ všade, tak ako aj predtým. 
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(63)	Zo skoršej úpravy platnej od 22.05.1999 vyplýva, že SVL boli limitovaní pri poskytovaní odbornej veterinárnej činnosti, ktorú boli oprávnení poskytovať len u chovateľa alebo v špecializovaných veterinárnych zariadeniach. Predchádzajúca úprava obmedzovala SVL a objednávateľov nielen pri poskytovaní SVČ, ale aj ŠVČ. Výkon ŠVČ podlieha inému režimu, ako výkon SVČ a nie je predmetom tohto správneho konania.
(64)	Z dikcie platnej od 02.12.2006, že SVČ možno vykonávať len v mieste vykonávania SVČ a u objednávateľa vyplýva, že SVČ možno vykonávať len v mieste  pracoviska, resp. bydliska objednávateľa, alebo objednávateľ musí navštíviť miesto poskytovania SVČ. V praxi však veľakrát nastávajú situácie, keď je potrebné poskytnúť chovateľovi veterinárne služby mimo miesta vykonávania SVČ. Rovnako objednávateľ môže mať záujem využiť služby SVL na iných miestach, ako priamo u seba, t. j. na mieste, ktoré si sám chce určiť a nie je zhodné s jeho pracoviskom/bydliskom. Tieto prípady však pôvodné znenie nepokrývalo a objednávateľ, teda chovateľ a spotrebiteľ v jednej osobe tak bol striktne viazaný využívať služby SVČ len priamo u seba, alebo v mieste vykonávania SVČ.  
(65)	Zástupcovia Komory uviedli, že zavedením tohto ustanovenia chceli len určiť zodpovednosť za hygienické podmienky, rovnako ako zodpovednosť za výber priestoru a že SVČ bolo možné poskytovať vždy kdekoľvek. Podľa názoru úradu je možné dosiahnuť zachovanie hygienických podmienok a zodpovednosť za výber priestoru aj iným spôsobom, ako uvedeným ustanovením. Navyše z uvedeného ustanovenia jednoznačne nevyplýva, že má slúžiť na vyššie uvedené. Možnosť poskytovať SVČ na akomkoľvek mieste vyplynula aj z odpovedí jednotlivých SVL, ktorí sa pri výbere miesta výkonu SVČ necítili obmedzovaní. Napriek tejto skutočnosti nie je možné vylúčiť, že iní SVL dodržiavali toto ustanovenie a neposkytovali SVČ na iných miestach ako tých, ktoré sú vymenované v Stanovách.
(66)	Obmedzenie miesta poskytovania len na dva priestory - na miesto vykonávania SVČ a na priestory objednávateľa, mohlo mať negatívny dopad na odberateľov súkromných veterinárnych služieb, ktorí by mali záujem využiť služby aj na inom mieste. Obmedzovalo to aj samotných SVL, keďže títo by poskytnutím SVČ na inom mieste, ako u objednávateľa, porušili Etický a profesný poriadok Stanov Komory. Znižovala sa tak možnosť pre odberateľov súkromných veterinárnych služieb rozšíriť využívanie služieb veterinárov na miestach neurčených Stanovami. Veterinárni lekári rovnako nemali podľa dikcie Stanov inú možnosť, ako poskytovať služby výlučne u objednávateľa. Komora tak mohla umelým spôsobom limitovať miesta, na ktorých sa môže poskytovať SVČ a obmedzovať tak odberateľov, ako aj SVL v ich slobodnej voľbe. Pri zadefinovaní tohto obmedzenia úrad prehodnotil jeho pôvodnú právnu kvalifikáciu a stanovil, že predmetným konaním sa Komora dopustila porušenia zákazu uvedeného § 4 ods. 3 písm. b) v spojení s  § 4 ods. 1 a § 4 ods. 2 písm. c)  zákona, a to uzavretím dohody obmedzujúcej súťaž vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov prijatím záväzku obmedzenia alebo kontroly výroby, odbytu, technického rozvoja alebo investícií. 
(67)	K zmene uvedeného ustanovenia došlo zmenou Stanov dňa 19.11.2011.  Porušovanie úrad posudzoval za obdobie od 22.05.1999 do 18.11.2011.
(68)	Nové znenie miesta výkonu SVČ sa rozšírilo z miest – u objednávateľa, alebo v mieste výkonu SVČ, na miesta určené objednávateľom a miesta výkonu SVČ. Pri výkone SVČ sú prítomné vždy minimálne dve strany - odberateľ SVČ a SVL. SVL ponúka svoje služby väčšinou neurčitému okruhu potenciálnych klientov, okamihom objednania služieb SVL sa stáva potenciálny klient objednávateľom. SVL poskytuje svoje služby v konečnej fáze vždy pre objednávateľa. A je to práve objednávateľ, ktorý po dohode so SVL povie, na akom mieste sa má SVČ vykonať. Zmenou ustanovenia sa rozšírila možnosť objednávateľa, ako aj SVL na poskytovanie služieb na akékoľvek miesto určené objednávateľom. Upravené znenie rozšírilo územné pokrytie výkonu SVČ, čo v konečnom dôsledku dáva predpoklad zvýšenia intenzity súťaže medzi SVL. Vzhľadom na vyššie uvedené úrad konanie vo vzťahu k možnému obmedzeniu miesta výkonu SVČ, ktoré sa nachádza v § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov SR platných od 19.11.2011 zastavil. 
(69)	V súvislosti s praktickým uplatňovaním uvedeného ustanovenia si úrad vyžiadal všetky dokumenty, ktorými Komora v disciplinárnom konaní voči MVDr. I.M. disponuje. Disciplinárne obvinenie bolo prejednávané za Stanov platných od 02.12.2006. Z predložených dokumentov vyplýva, že podnet na MVDr. I.M. sa týkal sťažnosti na výkon vakcinácie psov proti besnote vo viacerých obciach, a to napriek tomu, že nemá podpísanú zmluvu so Štátnou veterinárnou a potravinovou správou na vykonávanie tejto činnosti. Disciplinárny senát Komory vydal rozhodnutie, ktoré Prezídium Komory potvrdilo ako vecne správne. V odôvodnení zároveň uviedlo, že v disciplinárnom konaní bolo dostatočne preukázané, že obvinený vykonával veterinárne činnosti v rozpore s § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory, nakoľko ich nevykonával ani u objednávateľa ani v špecializovanom pracovisku. Obvinený nikdy nepreukázal existenciu objednávky. Rovnako nemal s Regionálnou veterinárnou a potravinovou správou (ďalej len „RVPS“) uzatvorenú zmluvu podľa zákona o veterinárnej starostlivosti, a to napriek tomu, že tieto veterinárne činnosti boli v tomto období zaradené do Plánu veterinárnej prevencie a ochrany štátneho územia na rok 2007 a mohla sa na ne vzťahovať výnimka podľa § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory, a preto podmienky tejto výnimky nespĺňal. Z vyjadrenia Komory vyplýva, že MVDr. I.M. vykonal vakcináciu proti besnote mimo územia, na ktoré mal uzavretú zmluvu s RVPS. Disciplinárna komisia nemala inú možnosť, ako postupovať podľa Stanov. Rovnako tiež v rozklade Komora uviedla, že MVDr. I.M. bol nesprávne potrestaný pre porušenie prvej vety § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov. MVDr. I.M. bol disciplinárne potrestaný za to, že mimo územia, v ktorom mal vykonávať štátne veterinárne činnosti podľa zmluvy s RVPS, vykonával vakcináciu zvierat proti besnote. Postih MVDr. I.M. bol iba nesprávnou aplikáciou práva zo strany Komory, ale nebol, a ani nemohol byť aplikáciou ustanovenia obmedzujúceho súťaž. MVDr. I.M. bol postihnutý za poručenie druhej vety § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov, ktoré podľa úradu nie je zakázané. 
(70)	Z odôvodnenia rozhodnutí Disciplinárneho senátu a Prezídia Komory sa nedá jednoznačne posúdiť, za porušenie ktorej vety, resp. ktorej časti ustanovenia § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov bolo MVDr. I.M. uložené disciplinárne opatrenie. Komora vo svojich vyjadreniach tvrdí, že MVDr. I.M. sa dopustil porušenia druhej vety § 3, teda že vykonával štátne veterinárne činnosti bez zmluvy s príslušnou RVPS. Napriek skutočnosti, že rozhodnutia krajských súdov a Najvyššieho súdu zaväzujú len účastníkov daného sporu, úrad podporne použil rozsudok Najvyššieho súdu SR č. k. 14S/58/2008-107, ktorým potvrdil rozsudok Krajského súdu v Trnave č. k. 14S/58/2008-71, nakoľko vo svojich rozhodnutiach posudzovali postup Komory voči MVDr. I.M. popísaný v bode (69) tohto rozhodnutia. Krajský súd vo svojom rozsudku vyššie uvedené rozhodnutie prezídia Komory, ako aj rozhodnutie Disciplinárneho senátu Komory zrušil a vec vrátil Komore na ďalšie konanie. Zároveň v odôvodnení rozsudku uviedol, že § 3 prvá veta Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory je nad rámec zákona č. 442/2004 Z. z., resp. ukladá povinnosť, ktorá nie je uložená v tomto zákone, čo je v rozpore s čl. 13 ods. 1 písm. a) Ústavy SR. Najvyšší súd v odôvodnení svojho rozhodnutia ešte doplnil, že zavedením predmetného ustanovenia Komora zaviedla pre výkon SVČ územné a teritoriálne obmedzenia, ako aj rajonizáciu, pričom z Ústavy Slovenskej republiky vyplýva, že jedine zákon môže stanoviť podmienky a obmedzenie výkonu určitých povolaní alebo činností, medzi ktoré patrí aj výkon veterinárnych činností. Úrad má po preštudovaní spisovej dokumentácie vedenej k disciplinárnemu previneniu MVDr. I.M., ako aj s prihliadnutím na rozsudok Najvyššieho súdu, za to, že MVDr. I.M. bol potrestaný za prvú vetu § 3 Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory. Týmto postupom došlo k praktickému uplatňovaniu obmedzenia miesta výkonu SVČ.
Podmienené zriaďovanie/zmena sídla/umiestnenia/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory
(71)	V stanovách Komory platných od 22.05.1999 sa nachádzalo obmedzenie v Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 6 ods. 4. druhá veta v znení, cit:
„Zriadenie dvoch sídiel vyžaduje súhlas komory.“
Bod 11. Licenčného poriadku Stanov Komory II. Umiestnenie v znení, cit.: „Žiadosť o druhé umiestnenie bude individuálne posudzovaná prezídiom komory, ak žiadateľ splnil nasledujúce podmienky:
1. druhé umiestnenie je viazané na zriadení špecializovaného pracoviska,
2. druhé umiestnenie je situované mimo oblasť, na ktorú už žiadateľ má pridelenú štátnu objednávku,
3. Splnil oznamovaciu povinnosť Regionálnej komore/v prípade, že II. Umiestnenie je v inej RK- stáva sa členom oboch RK/.
4. Splnil si oznamovaciu povinnosť v príslušnej RVS a obdržal súhlas na výkon štátnej objednávky v súvislosti so špecializovaným pracoviskom /napr. právomoc vypísať veterinárne osvedčenie/.
5. zaplatil za udelenie II. umiestnenia na účet komory 2.500,- Sk.“
(72)	V stanovách Komory platných od 14.01.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 5 ods. 3. tretia veta v znení, cit.:
„Z riadenie ďalších umiestnení je viazané na splnenie § 3 bod 9 Zápisu do registra .“ 
Druhá veta § 3 bod 9 Zápisu do registra v znení, cit.:
„ Žiadosť o druhé a ďalšie miesto- umiestnenie bude schválené prezídiom komory, ak žiadateľ splnil nasledujúce podmienky:
a) druhé a ďalšie miesto je viazané na zriadení špecializovaného pracoviska (ošetrovňa, ambulancia, poliklinika, nemocnica s poliklinikou, veterinárne laboratórium...), ktoré deklaruje podpisom príslušný regionálny prezident,
b) alebo druhé a ďalšie miesto je situované mimo oblasť, na ktorú má žiadateľ umiestnenie,
c) zaplatil za udelenie druhého a ďalšieho miesta na účet komory 5.000,- SK.
d) po schválení druhého a ďalšieho umiestnenia SVL si musí splniť oznamovaciu povinnosť voči príslušnej RKVL a RVPS.
(73)	V stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory - Sídlo a miesto vykonávania súkromných veterinárnych činností, § 2 posledná veta v znení, cit.: 
„Zriadenie alebo zmena špecializovaného pracoviska musí byť schválená komorou.“
§ 5 v znení, cit.:
 „Komora schváli zriadenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska ak: 
a)	žiadateľ podal písomnú žiadosť o schválenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska, ktorá obsahuje najmä adresu špecializovaného pracoviska a jeho označenie podľa § 1,
b)	žiadateľ preukáže oprávnenie užívať nehnuteľnosť, v ktorej je zriadené špecializované pracovisko,
c)	regionálny prezident podľa miestnej príslušnosti potvrdil minimálne technické vybavenie podľa druhu špecializovaného pracoviska alebo druhu SVČ,
d)	žiadateľ zaplatil za schválenie druhého a ďalšieho špecializovaného pracoviska na účet komory 5.000,- Sk“
§ 6 v znení, cit: 
„Komora schváli zriadenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska, ak sú splnené podmienky uvedené v § 5 do troch mesiacov odo dňa doručenia žiadosti. O tomto vydá komora potvrdenie najneskôr do 30 dní odo dňa schválenia.“
(74)	V stanovách Komory platných od 19.11.2011 sa nachádza obmedzenie v Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory - Sídlo a miesto vykonávania súkromných veterinárnych činností, § 2 posledná veta v znení, cit.:
„Zriadenie alebo zmena špecializovaného pracoviska musí byť schválená komorou.“
§ 5 v znení, cit.: 
„Komora schváli zriadenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska ak: 
a)	žiadateľ podal písomnú žiadosť o schválenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska, ktorá obsahuje najmä adresu špecializovaného pracoviska a jeho označenie podľa § 2,
b)	žiadateľ preukáže oprávnenie užívať nehnuteľnosť, v ktorej je zriadené špecializované pracovisko,
c)	regionálny prezident podľa miestnej príslušnosti potvrdil minimálne technické vybavenie podľa druhu špecializovaného pracoviska alebo druhu SVČ.“
§ 6 v znení, cit.:
„Komora schváli zriadenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska, ak sú splnené podmienky uvedené v § 5 do troch mesiacov odo dňa doručenia žiadosti. O tomto vydá komora potvrdenie najneskôr do 30 dní odo dňa schválenia.“
(75)	Podmienené zriaďovanie/zmena sídla/umiestnenia/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory sa nachádzalo v Stanovách Komory platných od 22.05.1999 a uvedené obmedzenie sa nachádza aj v súčasnosti platných Stanovách.  
(76)	Z vyjadrenia zástupcu Komory k otázke zavedenia povinnosti schvaľovať špecializované pracovisko vyplýva, že cit.: „Prevádzku musí schváliť množstvo štátnych orgánov. Vždy sme povinnosť schvaľovať špecializované pracovisko brali v praxi ako oznámenie. Napriek tomu, že nám od členov chodili žiadosti v zmysle § 5 Tretej časti, nikdy komora nevydala potvrdenie v zmysle § 6. Zaslanie údajov o špecializovanom pracovisku môže slúžiť aj ako reklama, nakoľko si na stránke KVL SR môžu spotrebitelia nájsť údaje práve z tejto žiadosti.“  Zástupca Komory sa tiež k systému schvaľovania špecializovaného pracoviska vyjadril nasledovne, cit.: „Systém schvaľovania špecializovaného pracoviska Komorou bol zavedený z dôvodu potreby evidencie Komory, ktorý SVL poskytuje SVČ v ktorom špecializovanom pracovisku, pre potreby zabezpečenia ochrany spotrebiteľa - objednávateľa súkromných veterinárnych činností. Tieto ustanovenia však nikdy neboli v realite uplatnené, Komora brala všetky podané žiadosti ako oznámenie, o čom boli všetci žiadatelia upovedomení a nikdy v tejto veci nevydala ani jedno rozhodnutie.“   Na otázku úradu, akým spôsobom Komora upovedomila súkromných veterinárnych lekárov o skutočnosti, že žiadosť o zriadenie alebo zmenu špecializovaného pracoviska berie ako oznámenie a či bol súkromný veterinárny lekár povinný zaplatiť za zriadenia druhého a ďalšieho špecializovaného pracoviska 5000,- Sk odo dňa účinnosti Stanov KVL SR, t. j. od 02.12.2006 do vypustenia uvedeného ustanovenia dňa 19.11.2011 zástupca Komory uviedol, cit.: „Brali sme to ako oznámenie. Pôvodný členovia sa o tom dozvedeli na sneme a noví členovia sa o tom dozvedeli pri zložení sľubu alebo po podaní takejto žiadosti. Sekretariát im vždy volal, aby nečakali na takéto potvrdenie. Nikdy sa neplatilo za zriadenie druhého špecializovaného pracoviska ani neviem o tom, že by mal niekto dve pracoviská.“
(77)	Z vyjadrení SVL vyplýva, že väčšina SVL žiadala o zriadenie špecializovaného pracoviska Komoru a že im bolo vyhovené. Jeden SVL uviedol, že žiadosť o zriadenie špecializovaného pracoviska zaslal Komore a táto bola schválená, čo je podmienkou k otvoreniu ambulancie. 18 SVL neposielalo žiadosť o zriadenie, resp. zmenu špecializovaného pracoviska a aj napriek tomu zriadilo, resp. zmenilo špecializované pracovisko. Dvaja SVL len oznámili Komore otvorenie ambulancie, resp. zmenu umiestnenia. 
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(78)	Do prijatia Stanov Komory platných od 02.12.2006 sa zriadenie druhého a ďalšieho umiestnenia viazalo na súhlas Komory. Zároveň bolo schválenie druhého umiestnenia viazané na splnenie presne vymedzených podmienok. Od 02.12.2006 je podľa Stanov Komory potrebné tiež schválenie zriadenia alebo zmeny špecializovaného pracoviska. Rovnako sa na schválenie zriadenia alebo zmeny požaduje splnenie presne vymedzených podmienok. Zo zákona o SVL a Komore, ani zo zákona o veterinárnej starostlivosti, ani zo žiadneho iného zákona, upravujúceho práva a povinnosti SVL a Komory nevyplýva povinnosť SVL žiadať o schválenie miesta výkonu SVČ Komoru a Komore nevyplýva oprávnenie žiadať od svojich členov, aby si povinne dali schvaľovať špecializované pracovisko, či druhé, a ďalšie umiestnenie. Znenie ustanovení prikazuje SVL, aby si druhé a ďalšie umiestnenie (pred 02.12.2006), resp. zriadenie a zmenu špecializovaného pracoviska dali schváliť Komorou. Ustanovenia neboli/nie sú naformulované tak, že ide o možnosť SVL. Ide o povinnosť SVL, za nedodržanie ktorej hrozia každému SVL sankcie. V prípade, ak ustanovenie bolo zavedené len z dôvodu potreby evidencie a vždy bolo brané len ako oznámenie, mohla Komora citované ustanovenia naformulovať do podoby, z ktorej by uvedené bolo jednoznačne zrejmé. 
(79)	O tom, že tieto ustanovenia boli vnímané ako povinnosť pre SVL svedčia aj vyjadrenia jednotlivých SVL. 
(80)	Obsah uvedených ustanovení išiel nad rámec zákona. Žiaden zákon nesplnomocnil Komoru na povoľovanie zriaďovania alebo zmeny miesta výkonu SVČ. Schvaľovanie zriaďovania a zmeny špecializovaného pracoviska, resp. ďalších umiestnení nie je potrebné z hľadiska zabezpečenia riadneho výkonu SVČ a nepredstavuje ani zásadu etiky, ktorú je potrebné z dôvodu zabezpečenia vážnosti povolania dodržiavať. Napriek vyjadreniu Komory, ktorá toto ustanovenie podľa svojho vyjadrenia brala ako oznámenie, je zrejmé, že väčšina SVL zriadenie a zmenu špecializovaného pracoviska oznamovala a ich žiadosť bola schválená. SVL tak mohli nadobudnúť dojem, že bez súhlasu Komory napriek splneniu všetkých ostatných zákonných povinností, nie je možné vykonávať SVČ v špecializovanom pracovisku, resp. v druhom a ďalšom umiestnení. V prípade neodsúhlasenia zriadenia, zmeny špecializovaného pracoviska, resp. druhého a ďalšieho umiestnenia, mohla Komora týmto spôsobom regulovať počet špecializovaných pracovísk, resp. druhých a ďalších umiestnení, čím mohla obmedziť odbyt SVL pri výkone SVČ, a tým sa dopustila porušenia zákazu uvedeného v § 4 ods. 3 písm. b) v spojení s § 4 ods. 1 , a § 4 ods. 2 písm. c) zákona spočívajúcom v uzavretí dohody obmedzujúcej súťaž vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov prijatím záväzku obmedzenia alebo kontroly výroby, odbytu, technického rozvoja alebo investícií.
(81)	Obmedzenie sa nachádza aj v aktuálne platných stanovách. Porušovanie úrad posudzoval za obdobie od 22.05.1999 do 07.08.2013.
Obmedzenie označenia miesta výkonu SVČ
(82)	V stanovách Komory platných od 22.05.1999 sa nachádzalo obmedzenie náležitostí štítu o praxi v Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 7 ods. 2, druhá a tretia veta cit.:
„Nesmie prekračovať stanovenú veľkosť A2. Môže obsahovať len nasledujúce údaje:
a) meno majiteľa praxe
b) akademická hodnosť
c) označenie povolania
d) adresu praxe
e) označenie veterinárneho zariadenia (§ 9)
f) označenie príp. špecializácie
g) ordinačné hodiny
h) číslo telefónu
i) adresu súkromného bytu pokiaľ je mimo miesta praxe.
Pri spoločnej praxi je potrebné nápisy partnerov z praxe vyznačiť v rovnakom poňatí.“
(83)	V stanovách Komory platných od 14.01.2006 sa nachádzalo obmedzenie náležitostí štítu o praxi v Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 4 ods. 2., druhá a tretia veta v znení, cit.: 
„Nesmie prekračovať stanovenú veľkosť A2. môže obsahovať len nasledujúce údaje:
a) meno majiteľa praxe
b) akademickú hodnosť a špecializáciu
c) označenie povolania
d) adresu praxe
e) označenie a názov veterinárneho zariadenia (viď § 6)
f)  ordinačné hodiny
g) číslo telefónu
h) adresu súkromného bytu pokiaľ je mimo miesta praxe.“
(84)	V stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory - Sídlo a miesto vykonávania súkromných veterinárnych činností, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta v znení, cit:
„Tvar, spôsob a rozmery označenia špecializovaného pracoviska nesmú mať charakter reklamy. Údaje v označení špecializovaného pracoviska musia mať informatívny charakter. Nesmú vyzdvihovať osobu alebo činnosť SVL.“
(85)	V stanovách Komory platných od 19.11.2011 sa nachádza obmedzenie v Tretej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory - Sídlo a miesto vykonávania súkromných veterinárnych činností, § 4 druhá, tretia a štvrtá veta v znení, cit.: 
„Tvar, spôsob a rozmery označenia špecializovaného pracoviska nesmú mať charakter reklamy. Údaje v označení špecializovaného pracoviska musia mať informatívny charakter. Nesmú vyzdvihovať osobu alebo činnosť SVL.“
(86)	Ako dôvod zavedenia predmetného ustanovenia zástupca Komory uviedol, cit.: „Musí byť označené miesto a názov lekára, aby bolo jasné, kto je ošetrujúci lekár. Štít musí obsahovať minimálne tieto údaje, ale zároveň sa nesmie dehonestovať oznam, ak chce mať niekto veľké reklamy mal by ich mať na samostatnej tabuly.  Na označení špecializovaného pracoviska môže byť informácia o otváracích hodinách, môže tam byť aj údaj o prístrojovom vybavení, personálnom zložení, čokoľvek čo je objektivizovateľné. Toto ustanovenie má slúžiť na ochranu spotrebiteľa. Toto ustanovenie má stanoviť zodpovednú osobu veterinárneho lekára v danom špecializovanom pracovisku.“
(87)	Z odpovedí SVL na otázku, či sú pri označovaní špecializovaného pracoviska akýmkoľvek spôsobom obmedzovaní, väčšina SVL uviedla, že pri označovaní miesta poskytovania SVČ nemá žiadne obmedzenia. Dvaja SVL uviedli, že pri označovaní špecializovaného pracoviska sú obmedzovaní, jeden uviedol, že je obmedzená veľkosť tabule, druhý SVL, že označovanie špecializovaného pracoviska obmedzuje komorový zákon. 
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(88)	Predmetné ustanovenie Stanov Komory platné od 22.05.1999 taxatívne vymenúvalo údaje, ktoré mohol SVL uvádzať na štíte o praxi. Rovnako stanovovalo veľkosť štítu. Uvedenie iných, ako týchto údajov nebolo dovolené. V úprave Stanov Komory platných od 02.12.2006 do súčasnosti Komora taxatívnym spôsobom nestanovuje údaje, ktoré je možné na štíte uviesť, ale zakazuje uvádzať také údaje, ktoré by mohli mať charakter reklamy a zaväzuje SVL, aby tieto informácie mali len informatívny charakter. Bolo/je neprípustné, aby sa na tomto štíte nachádzali údaje, ktoré by mohli vyzdvihnúť činnosť či osobu SVL. Týmto spôsobom Komora vymedzila spôsob a rozsah úpravy štítu, ktorým si každý SVL musel/musí označiť svoju prax/špecializované pracovisko, a obmedzila sa aj možnosť a charakter propagácie činnosti, čím sa zúžil priestor, ktorý podnikateľom v tejto súvislosti poskytujú príslušné právne predpisy (napr. zákon č. 147/2001 Z. z. o reklame a o zmene a doplnení niektorých zákonov /ďalej len „zákon o reklame“/, zákon č. 513/1991 Zb. - Obchodný zákonník /ďalej len „Obchodný zákonník“/). Obmedzenie nachádzajúce sa v Stanovách Komory tiež neumožňuje SVL uvádzať na štíte označujúcom ich pracovisko ani údaje, ktoré by vyzdvihovali osobu, či činnosť SVL. Obmedzenie sa vzťahuje na akékoľvek informácie nielen na tie, ktoré sú klamlivé, či tie, ktoré by mohli zavádzať klienta. Podľa názoru úradu neexistuje žiaden dôvod, pre ktorý by mali byť SVL obmedzení pri poskytovaní takýchto informácií na svojom štíte v prípade, ak sú pravdivé. Takýmto spôsobom striktne vymedzené označenie praxe/špecializovaného pracoviska v konečnom dôsledku znižuje intenzitu súťaže medzi SVL a sťažuje výber aj samotnému spotrebiteľovi. Nie je dôvod napr. na to, aby SVL, resp. jeho ambulancia nemohla byť označená vlastným logom, ktoré sa na základe spokojnosti klientov stalo zárukou kvality. Rovnako napr., ak je veterinárna klinika klientom k dispozícii 24 hodín denne, je to pre klienta dôležitá informácia pre  prípad prvej pomoci. SVL by mali mať možnosť slobodne, v súlade s príslušnými právnymi predpismi, označovať svoje pracovisko bez obmedzení. Rozsah informácií poskytnutý klientom rozširuje možnosť výberu a porovnateľnosť služieb. Týmto konaním sa Komora dopustila porušenia zákazu uvedeného v § 4 ods. 3 v spojení s § 4 ods. 1,  a  § 4 ods. 2 písm. c) zákona.
(89)	Obmedzenie sa nachádza aj v aktuálne platných Stanovách. Porušovanie úrad posudzoval za obdobie od 22.05.1999 do 07.08.2013
Obmedzenie vykonávania SVČ pri nesplnení finančných pohľadávok objednávateľom
(90)	V Stanovách Komory platných od 22.05.1999 sa nachádzalo obmedzenie v Tretej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 11 v znení, cit.:
1.	„Prevzatie, respektíve vykonávanie veterinárnej činnosti u chovateľa, ktorý si nesplnil v termíne finančné záväzky voči inému členovi komory je neetické a je porušením ustanovení § 19 ods. 4 písm. d) zák. č. 337/1998 Z. z. s uplatnení disciplinárneho konania.“ 
2.	„Prevzatie sa musí uskutočniť zápisnične, kde sa potvrdí skutočnosť uvedená v odseku 1.“
(91)	V Stanovách Komory platných od 14.01.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Tretej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 7 v znení, cit.:
1. „Prevzatie, respektíve vykonávanie súkromných veterinárnych činností u vlastníka zvierat, ktorý nemá splnené finančné úhrady všetkých súkromných veterinárnych činností, vrátane nákladov voči inému členovi komory je neetické. „
2. „Prevzatie praxe sa musí vykonať zápisnične, bez zbytočného odkladu, kde sa potvrdí aktuálna nákazová situácia v predmetnom chove a skutočnosť uvedená v odseku č. 1.“
(92)	V Stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Štvrtej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory - Spolupráca a vzájomné vzťahy súkromných veterinárnych lekárov, § 6 v znení, cit.: 
„Vykonávanie SVČ u objednávateľa, ktorý nemá splnené všetky finančné pohľadávky voči inému SVL, bez súhlasu tohto SVL je neetické.“
§ 7 v znení, cit.: 
„Odstúpenie alebo prevzatie miesta vykonávania SVČ sa musí urobiť formou písomnej zápisnice, v ktorej sa potvrdí hlavne nákazová situácia a skutočnosť, že objednávateľ má splnené všetky finančné pohľadávky voči odstupujúcemu SVL alebo to, že odstupujúci SVL s týmto súhlasí. Kópia zápisnice sa pošle na komoru, regionálnu komoru a RVPS podľa miestnej príslušnosti.“
(93)	Z vyjadrenia Komory vyplýva, že, cit.: „Cieľom prijatia ustanovenia bolo posilnenie vymoženosti pohľadávok súkromných veterinárnych lekárov od objednávateľov súkromných veterinárnych činností. Porušenie tohto ustanovenia však nikdy nebolo od 02.12.2006 riešené a pre možný konflikt so zákonom o ochrane hospodárskej súťaže bolo ustanovenie (napriek nesúhlasu SVL) zrušené s účinnosťou od 19.11.2011.“ 
(94)	Z vyjadrenia zástupcu Komory na osobnom stretnutí zamestnancov úradu a zástupcov Komory zo dňa 26.04.2012 vyplynulo, že cit.: „Kreovanie tohto § a toto ustanovenie malo istou formou prinútiť objednávateľa SVČ zaplatiť svoje pohľadávky voči SVL v prípade, že ho chcel vymeniť. Keďže už pri zmene stanov sme si uvedomili, že toto ustanovenie môže mať charakter obmedzenia trhu, bolo napísané tak, aby nešlo o imperatív a ponechané na vôli všetkých SVL na rozdiel od všetkých ostatných ustanovení etického a profesného poriadku. Nikdy sme toto ustanovenie nepovažovali za zásadu etiky. Všetko ostatné sa definuje môže, nesmie,....  SVL nesúhlasili s odstránením tohto ustanovenia. V predchádzajúcich stanovách bolo uvedené, že nesmie vykonávať SVČ bez vysporiadania." Podľa vyjadrenia zástupcu Komory neboli mená objednávateľov, ktorí nemali vysporiadané finančné pohľadávky voči inému SVL, Komorou zverejňované a zástupca Komory nemá vedomosť o tom, ako sa jednotlivý SVL mohli o tejto skutočnosti dozvedieť. V súvislosti s vedením disciplinárnych konaní za porušenie tohto ustanovenia uviedol zástupca Komory nasledujúce, cit.: „Pred r. 2006 boli tieto pojednávania. Neviem voči koľkým. Boli uložené pokuty. Od prijatia týchto stanov v roku 2006 nebolo žiadne disciplinárne konanie. Kópiu rozhodnutia dozornej komisii, ktorou sa zamietol podnet na porušenie § 6 štvrtej časti zašleme úradu.“
(95)	Z podkladov predložených Komorou vyplýva, že ustanovenie bolo minimálne v rokoch 1999 - 2000, 2001, 2003, 2004, aj uplatňované voči členom Komory. Jednotlivý členovia boli za nerešpektovanie uvedeného ustanovenia potrestaní disciplinárnym opatrením v podobe písomného napomenutia, uloženej pokuty, či dokonca vyčiarknutím zo zoznamu SVL na dobu jedného roka. Disciplinárna komisia v disciplinárnom opatrení konštatovala, že ide o neetické konanie voči inému členovi KVL SR a závažné porušenie Profesného poriadku KVL SR. 
(96)	Na druhej strane však Komora predložila disciplinárne opatrenia Dozornej komisie Komory z roku 2006, 2010 a 2011, ktoré potvrdzujú tvrdenie Komory, že v tomto období Komora zamietala podnety na porušenie uvedeného ustanovenia, a to z dôvodu, že nebolo preukázané porušenie povinností vyplývajúcich zo zákona o súkromných veterinárnych lekároch, ani zásad etiky súkromného veterinárneho lekára. V jednom z rozhodnutí sa uvádza, cit.: „Vykonávanie súkromných veterinárnych činností u objednávateľa, ktorý nemá splnené všetky finančné pohľadávky voči inému SVL, bez súhlasu tohto SVL, nie je porušením zásady etiky, nakoľko takéto konanie nie je v etickom a profesnom poriadku uvedené ako zákazová veta. Rovnako by postih súkromného veterinárneho lekára zo strany KVL SR za takéto konanie bolo považované ako konanie obmedzujúce súťaž v zmysle z. č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže, čo je v rozpore s právnym poriadkom SR.“
(97)	Uvedené ustanovenie bolo zo Stanov vypustené ku dňu 19.11.2011. Zástupca Komory uviedol, že vypustenie tohto ustanovenia navrhol on ako člen legislatívnej, dozornej komisie, cit.: „Argumentoval som každý rok, že to môže byť chápané ako norma obmedzujúca hospodársku súťaž, a preto bolo aj ustanovenie napísané tak, aby nešlo o zásadu etiky.“
(98)	Z vyjadrení jednotlivých SVL vyplýva, že väčšina SVL sa nestretáva s takýmito prípadmi. Väčšina opýtaných SVL však považuje uvedené ustanovenie za zásadu etiky a takémuto odberateľovi SVČ by s výnimkou urgentných prípadov, svoje služby neposkytli. Dvaja SVL uviedli, že keďže neexistuje žiaden zoznam neplatičov a nemajú sa odkiaľ dozvedieť o nesplnení si finančných záväzkov, toto ustanovenie nie je možné dodržiavať. Podľa jedného SVL vysporiadanie finančných prostriedkov nemá nič spoločné s etikou. O nesplnení finančných pohľadávok objednávateľom sa môžu SVL dozvedieť od samotného objednávateľa, od SVL, na poradách regionálnej veterinárnej komory a na poradách štátnej veterinárnej a potravinovej správy.
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(99)	Z  ustanovení vyplýva, že SVL mohol poskytnúť veterinárne služby chovateľovi až potom, čo mal tento vyrovnané všetky finančné záväzky voči predchádzajúcemu poskytovateľovi veterinárnej služby a písomne si túto skutočnosť potvrdil. Veterinár teda nemohol pracovať u chovateľa, ktorý mal záväzky – finančné podlžnosti u iného veterinára. V tejto súvislosti treba uviesť, že je na slobodnej vôli a zrelej úvahe SVL, komu poskytne svoje služby v zmysle zákona. Rovnako, SVL sám zodpovedá za dôsledky, ktoré by pre neho na základe predchádzajúcich skúseností iného veterinárneho lekára mohli vyplynúť. Okrem toho, dôvody vzniku finančnej pohľadávky voči pôvodnému veterinárovi môžu byť rôzne: napr. kvalita odvedenej práce, osobný spor, nezhody, nesúhlas chovateľa s liečbou, resp. jej postupom, spôsobenie škody chovateľovi a pod. Takéto spory by sa mali riešiť žalobami, teda súdnou cestou medzi účastníkmi sporu napr. o náhradu škody. Chovateľ má právo vybrať si podľa svojho uváženia na poskytnutie veterinárneho úkonu ktoréhokoľvek SVL. Rovnaké právo prináleží aj veterinárovi pri výbere chovateľa.
(100)	Predmetné ustanovenia zabezpečovalo SVL, ktorý prvý poskytol zákazníkovi svoje služby určitú neoprávnenú istotu, ktorá mohla mať za následok oslabenie pozície odberateľa SVČ. Ten sa mohol dostať do situácie nutnej spokojnosti s akýmkoľvek stavom alebo podmienkami, za akých sa výkon veterinárnych činností uskutočnil a zároveň do situácie, že de facto nemohol využiť služby iného veterinárneho lekára. Takýmto spôsobom sa konkurencia na trhu umelo obmedzovala, keďže predmetné ustanovenia Stanov bránilo SVL slobodne a nezávisle sa uchádzať o zákazku, ak o to odberateľ prejavil záujem.
(101)	Úlohy Komory sú jasne vymedzené v § 12 zákona o SVL a Komore. Komora v zmysle § 12, písm. e) uvedeného zákona je oprávnená riešiť sťažnosti na výkon povolania svojich členov a podľa písm. n) posudzuje a kontroluje výkon súkromných veterinárnych činností, tzn. spôsob a kvalitu odvedenej práce. Do právomoci Komory nespadá riešenie sporov, ktoré súvisia s finančnými pohľadávkami chovateľov voči SVL. Komora nemôže brániť svojim členom v slobodnom rozhodovaní pri poskytovaní veterinárnych činností tým, že výkon SVL podmieňuje odmietnutím poskytnutia služby chovateľovi, ktorý za veterinárny výkon nezaplatil. Takýto postoj by mohol byť v rozpore aj s § 10 zákona o SVL a Komore, ktorý taxatívne vymedzuje prípady kedy je SVL oprávnený odmietnuť vykonanie SVČ. Dikcia ustanovení § 6 a § 7 Etického a profesného poriadku Stanov tak ide nad rámec tohto zákona a uvedené ustanovenie ani nie je potrebné pre zabezpečenie riadneho výkonu povolania.
(102)	Podľa znenia predmetných ustanovení platných od 22.05.1999 do 18.11.2011 vrátane, SVL nemôže poskytnúť svoju služby potenciálnemu zákazníkovi, pokiaľ tento nemá vyrovnané finančné záväzky voči predchádzajúcemu SVL. Týmto konaním sa Komora dopustila porušenia zákazu uvedeného v § 4 ods. 3 písm. b) v spojení s § 4 ods. 1, a § 4 ods. 2 písm. c) zákona, a to uzavretím dohody obmedzujúcej súťaž vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov prijatím záväzku obmedzenia alebo kontroly výroby, odbytu, technického rozvoja alebo investícií.
(103)	K zmene uvedeného ustanovenia došlo zmenou Stanov dňa 19.11.2011.  Porušovanie úrad posudzuje za obdobie od 22.05.1999 do 18.11.2011.
Možné obmedzenie prevzatia ošetrovania zvierat po ukončení zastupovania
(104)	V stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Štvrtej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky - Spolupráca a vzájomné vzťahy súkromných veterinárnych lekárov, § 8 druhá veta v znení, cit.: 
„Ošetrenie zvierat prevzaté v zastúpení sa po jeho ukončení musí prenechať zastupovanému SVL. Týmto nie je dotknuté ustanovenie § 5.“
(105)	V stanovách Komory platných od 19.11.2011 sa nachádza obmedzenie v Štvrtej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory veterinárnych lekárov Slovenskej republiky - Spolupráca a vzájomné vzťahy súkromných veterinárnych lekárov, § 7 druhá veta v znení, cit.:
„Ošetrenie zvierat prevzaté v zastúpení sa po jeho ukončení musí prenechať zastupovanému SVL. Týmto nie je dotknuté ustanovenie § 5.“
(106)	Komora sa k uvedenému ustanoveniu vyjadrila nasledovne, cit.: „Zastupovanie je iba dočasné a neúplné prevzatie povinností SVL, nepreberá sa plná epizootologická zodpovednosť, preto sa musí po ukončení zastupovania prenechať zastupovanému ošetrujúcemu veterinárnemu lekárovi. Týmto však nie je dotknuté právo objednávateľa na slobodnú voľbu poskytovateľa SVČ. Ak zastupovanie presiahne 4 týždne, ide o tak dlhé obdobie, že zastupujúci SVL zodpovedá aj za epizootologickú situáciu, preto je oznámenie RVPS nevyhnutné.“
(107)	Zástupca Komory na osobnom stretnutí zamestnancov úradu a zástupcov Komory na otázku týkajúcu sa dôvodov zavedenia tohto ustanovenia do Stanov uviedol, cit.: „Bolo to mienené práve z ohľadu epizootologického dozoru. Stále je zodpovedný ošetrujúci lekár. Je potrebné, aby odovzdal zastupovanému SVL dokumentáciu o liečbe. Zastupujúci SVL nenesie zodpovednosť. Chovateľ sa môže rozhodnúť, že zmení SVL, má právo výberu. Vyplýva to aj z § 6 druhej časti.“ Zástupca Komory ďalej uviedol, že objednávateľ môže prejsť od zastupovaného veterinárneho lekára k zastupujúcemu veterinárnemu lekárovi v priebehu zastupovania, resp. po ukončení zastupovania bez obmedzenia. 
(108)	Z vyjadrení oslovených SVL vyplýva, že pri prevzatí ošetrenia zvierat v zastúpení si SVL zisťujú najmä anamnézu zvierat, ich zdravotný stav a predchádzajúcu liečbu.  Na otázku úradu, či je možné po ukončení prevzatia ošetrenia zvierat v zastúpení zmeniť zastupovaného SVL za zastupujúceho, väčšina SVL uviedla, že takáto zmena je možná. Záleží na majiteľovi zvieraťa a na dohode medzi ním a zastupujúcim a zastupovaným SVL. Jeden SVL uviedol, že to nie je možné,  jeden SVL uviedol, že to je možné v prípade riadnych dovoleniek a ochorenia SVL a jeden SVL uviedol, že zmena je možná, ak zastupovanie trvá dlhšie ako 4 týždne.  
(109)	Úrad tiež v tejto súvislosti oslovil odberateľov SVČ. Väčšina oslovených odberateľov uviedla, že si môžu zvoliť akéhokoľvek SVL a nie je problém pri zmene SVL. Jeden odberateľ uviedol, že takáto zmena nie je možná, zároveň však uviedol, že so zmenou SVL nemajú žiadne skúsenosti. 
(110)	V Stanovách Komory, platných od 22.05.1999 sa v Tretej časti, v § 13. ods. 3 nachádza ustanovenie, týkajúce sa prenechania ošetrovania zvierat pri zastúpení v tomto znení, cit.: „Ošetrenie zvierat prevzaté v zastúpení sa po jeho ukončení musí prenechať zastupovanému veterinárnemu lekárovi, pokiaľ si majiteľ zvieraťa neželá inak s prihliadnutím na ustanovenie odseku 1.“ Rovnaké znenie sa nachádza aj v Stanovách Komory, platných od 14.01.2006 v Tretej časti, v § 8 ods. 3.
(111)	Uvedené ustanovenie by mohlo obmedziť odberateľa SVČ pri voľbe SVL v prípade, ak chce zmeniť zastupovaného SVL, čiže lekára, ktorý vykonával ošetrenie zvieraťa/zvierat doteraz za zastupujúceho SVL. Zastupujúceho SVL to môže obmedzovať v prípade, ak má odberateľ SVČ záujem o jeho služby a tento SVL by s poskytovaním SVČ súhlasil. 
(112)	V Stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa v Druhej časti - Výkon súkromných veterinárnych činností - v § 6 nachádza povinnosť SVL, cit.:   „SVL je povinný rešpektovať právo objednávateľa na slobodnú voľbu SVL. SVL nesmie obmedzovať objednávateľa, aby konzultoval jeho liečebný postup u iných SVL. O tomto je povinný objednávateľa informovať.“  Rovnaké ustanovenie sa nachádza aj v § 6 Druhej časti Stanov Komory, platných od 19.11.2011. Povinnosť SVL rešpektovať slobodnú voľbu objednávateľa zvoliť si SVL podľa svojho rozhodnutia je upravená v Druhej časti Stanov Komory, ktorá vo všeobecnosti upravuje práva a povinnosti SVL pri výkone SVČ. Povinnosť prenechať zastupovanému ošetrovanie po ukončení zastupovania je upravená v Štvrtej časti Stanov, ktorá sa zaoberá vzájomnými vzťahmi SVL. SVL je povinný dodržiavať ustanovenia celých Stanov a v prípade ich nerešpektovania mu môže byť udelené jedno z disciplinárnych opatrení. Citované ustanovenia, ktoré jedno prikazuje SVL rešpektovať slobodnú voľbu odberateľa SVČ pri výbere SVL a druhé prikazuje zastupujúcemu SVL prenechať ošetrovanie zvierat zastúpenému SVL a neuvádza žiadne výnimky, sa zdajú byť v obsahovom rozpore. 
(113)	V Stanovách Komory, platných od 22.05.1999 a 14.01.2006 sa obdobné ustanovenia nachádza v podobe, z ktorej je zrejmé, že SVL musí prenechať zastupovanie zastupovanému SVL s výnimkou prípadu, ak si majiteľ zvieraťa želá inak. Majiteľ zvieraťa, odberateľ SVČ, nebol teda uvedeným ustanovením obmedzený a SVL mohol poskytovať SVČ u takého chovateľa bez hrozby možnej sankcie. 
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(114)	Pri hodnotení možného vplyvu na súťaž bral úrad do úvahy nielen znenie Stanov Komory, ktoré by mohlo obmedziť súťaž na relevantnom trhu, ale aj predchádzajúcu úpravu možného obmedzenia Komorou, z ktorej jednoznačne vyplývalo, že uvedené ustanovenie nemalo obmedzovať majiteľa zvieraťa v slobodnej voľbe SVL, ani SVL pri rozhodovaní prevziať ošetrovanie takéhoto zvieraťa. Rovnako z vyjadrení odberateľov SVČ vyplýva, že sa pri zmene SVL necítia obmedzení. Aj SVL vo svojich odpovediach uviedli, že v prípade dohody medzi odberateľom SVČ a SVL je možné prevziať ošetrovanie zvierat v zastúpení. Z vyjadrenia zástupcov Komory vyplýva, že uvedené ustanovenie bolo prijaté za účelom stanovenia zodpovednosti zastupujúceho lekára za liečbu, kedy je tento povinný zastúpenému SVL odovzdať všetky informácie o liečbe, nakoľko po ukončení zastupovania už nenesie za ďalšiu liečbu zodpovednosť. V posudzovaných Stanovách sa v Druhej časti Stanov zakotvovalo/zakotvuje povinnosť SVL rešpektovať slobodnú voľbu objednávateľa zvoliť si SVL. Úrad vzal do úvahy predchádzajúcu úpravu, vyjadrenia Komory, SVL a odberateľov SVČ, ako aj povinnosť rešpektovať voľbu odberateľa SVČ a dospel k záveru, že uvedené ustanovenie nemalo za cieľ, ani za následok obmedzenie súťaže na príslušnom relevantnom trhu.
(115)	Vzhľadom na vyššie uvedené úrad vo vzťahu k uvedenému možnému obmedzeniu konanie zastavil.
Obmedzenie reklamy
(116)	V stanovách Komory platných od 22.05.1999 sa nachádzalo obmedzenie v Prvej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 3 v znení, cit.:
1. „Je neprípustné:
a) navodiť alebo trpieť, aby boli zverejnené správy alebo obrazové materiály s reklamne pôsobiacou ponukou vlastnej veterinárnej činnosti. Zakázané je spájať povolenú profesnú propagáciu s reklamou inej pridruženej činnosti (napr. predaj krmív).“
c) zorganizovať si verejné poďakovanie,
d) zverejňovať v iných ako odborných časopisoch alebo v prednáškach pre kruhy neodborníkov za účelom vlastnej propagácie rozpravy o chorobách, alebo operačných či ošetrovacích metódach,
e) spolupracovať s laikmi za účelom vlastnej propagácie,
2. dovolená je len publikácia vecných informácií o otázkach veterinárnej medicíny a otázkach profesných, ktorá neslúži účelu vlastnej propagácie.“
(117)	V stanovách Komory platných od 14.01.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Druhej časti Profesného poriadku Stanov Komory, § 4 ods. 7 v znení, cit.:
 „Je neprípustné: 
b) zorganizovať si verejné poďakovanie, 
c) zverejňovať v iných ako odborných časopisoch alebo v prednáškach pre kruhy neodborníkov za účelom vlastnej propagácie rozpravy o chorobách, alebo operačných či ošetrovacích metódach, 
d) spolupracovať s laikmi za účelom vlastnej propagácie,“
(118)	V stanovách Komory platných od 02.12.2006 sa nachádzalo obmedzenie v Šiestej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory – Reklama, § 4 v znení, cit.:
 „Pre účely propagácie činnosti SVL je neprípustné najmä:
b) zorganizovať sebe, alebo inému SVL verejné poďakovanie,
c) organizovať prednášky alebo zverejňovať články o chorobách zvierat alebo o SVČ pre laickú verejnosť,
e) vyzdvihovať svoju osobu a vlastnú činnosť pri vystupovaní na verejnosti, vrátane styku s médiami, ak ide o poskytovanie SVČ,
f) robiť reklamu, v ktorej sa SVL predstavuje ako lepší, prípadne lacnejší ako ostatní SVL.“
(119)	V stanovách Komory platných od 19.11.2011 sa nachádza obmedzenie v Šiestej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory – Reklama § 4 v znení, cit.: 
„Pre účely propagácie činnosti SVL je neprípustné najmä:
b) zorganizovať sebe, alebo inému SVL verejné poďakovanie,
c) organizovať prednášky alebo zverejňovať články o chorobách zvierat alebo o SVČ pre laickú verejnosť,
e) vyzdvihovať svoju osobu a vlastnú činnosť pri vystupovaní na verejnosti, vrátane styku s médiami, ak ide o poskytovanie SVČ,
f) robiť reklamu, v ktorej sa SVL predstavuje ako lepší, prípadne lacnejší ako ostatní SVL.“
(120)	Obmedzenie reklamy sa nachádzalo v Stanovách Komory platných od 22.05.1999 a nachádza sa aj v súčasnosti platných Stanovách. 
(121)	Ako dôvod prijatia týchto ustanovení do Stanov zástupca Komory uviedol potrebu zabezpečenia etiky a vkusu reklamy, zohľadňujúc ochranu objednávateľa SVČ ako laika. Na osobnom stretnutí zástupca Komory uviedol, že dôvodom zavedenia ustanovenia, ktoré pre účely propagácie uvádza ako neprípustné najmä
a) zorganizovaním verejného poďakovania sebe alebo inému SVL bolo možné obídenie ustanovení o reklame. Poďakovanie je možné, ale SVL nesmie takéto poďakovanie zorganizovať.
b) vyzdvihovanie svojej osoby a vlastnej činnosti pri vystupovaní na verejnosti, vrátane styku s médiami, ak ide o poskytovanie SVČ - účelom tohto ustanovenia je ochrana spotrebiteľa ako laika,
c) robiť reklamu, v ktorej sa SVL predstavuje ako lepší, prípadne lacnejší ako ostatní SVL - ustanovenie bolo prevzaté z predchádzajúcich Stanov. Veterinár to vie zamieňať, klient si nemusí vedieť porovnať v čom je najlacnejší. Aby sa tomu vyhli, zakázali robiť komparatívnu reklamu, typu najlacnejší veterinár na svete. Môže si dať konkrétnu sumu.
Zástupca Komory tiež uviedol, že SVL môže publikovať odborné články aj v odborných časopisoch. 
(122)	Z odpovedí SVL vyplýva, že väčšina SVL nikdy verejné poďakovanie sebe, ani inému SVL nikdy nezorganizovala, ani nemala záujem zorganizovať. Viacerí SVL uviedli, že toto ustanovenie nepovažujú za obmedzujúce. Dvaja SVL uviedli, že sa im zdá obmedzujúce, ak by sa nemohli verejne poďakovať kolegovi, ktorý sa o niečo zaslúžil. Jeden SVL uviedol, že toto ustanovenie považuje za obmedzujúce.
(123)	Rovnako väčšina SVL nikdy neorganizovala prednášky, ani nezverejňovala články o chorobách zvierat alebo SVČ pre laickú verejnosť,  väčšinou preto, že nemali záujem o takúto činnosť. Traja SVL považujú toto ustanovenie za obmedzujúce. Jeden SVL uviedol, že publikoval v chovateľských časopisoch bez problémov.
(124)	V súvislosti s vyzdvihovaním svojej osoby a vlastnej činnosti pri vystupovaní na verejnosti, vrátane styku s médiami, ak ide o poskytovanie SVČ väčšina SVL uviedla, že uvedené ustanovenie nepovažujú za obmedzujúce. Jeden SVL uviedol, že to skôr považuje za obmedzujúce, jeden SVL výslovne uviedol, že ustanovenie považuje za obmedzujúce a jeden SVL uviedol, že to nepovažuje za celkom férové. 
Posúdenie obmedzenia zo súťažného hľadiska
(125)	Vyššie uvedené ustanovenia Etického a profesného poriadku Stanov Komory špecifickým spôsobom upravujú podmienky a spôsob, akým môžu SVL propagovať svoju činnosť na verejnosti, teda uskutočňovať reklamu. 
(126)	Reklama je vo všeobecnosti v SR regulovaná zákonom o reklame, ktorý v § 3 ustanovuje všeobecné požiadavky na reklamu, odvolávajúc sa pri tom na súvisiace právne normy (napr. § 7 až 9 zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov; § 41 až 55 Obchodného zákonníka). Reklama tak má svoje pravidlá, ktoré treba dodržiavať a ktorým sú podriadené ostatné zákony a vnútorné právne predpisy (napr. stanovy, pokyny a pod.) upravujúce určitú podnikateľskú činnosť. V predmetnom prípade je to zákon o SVL a Komore a Etický a profesný poriadok Stanov Komory. 
(127)	Niektoré ustanovenia uvedenej časti Etického a profesného poriadku Stanov Komory aj v súčasnosti bezdôvodne obmedzujú reklamu SVL, a to tak z hľadiska formy, ako aj obsahu. Jedná sa o ustanovenia § 4 písm. b), c), e) a f), ktoré považujú za neprípustné na účely propagácie SVL: 
b)	zorganizovať sebe, alebo inému SVL verejné poďakovanie,
c)	organizovať prednášky alebo zverejňovať články o SVČ pre laickú verejnosť,
e)	vyzdvihovať svoju osobu a vlastnú činnosť pri vystupovaní na verejnosti, vrátane styku s médiami, ak ide o poskytovanie SVČ,
f)	robiť reklamu v ktorej sa SVL predstavuje ako lepší, prípadne lacnejší ako ostatní SVL.
(128)	Komora v Stanovách od 22.05.1999 do súčasnosti zakazuje SVL organizovať verejné poďakovanie, či už pre seba, alebo pre iného SVL. Dané ustanovenie nezakazuje len poskytovanie zavádzajúcich informácií za účelom ochrany spotrebiteľa, ale zákaz sa generálne vzťahuje na akékoľvek poďakovanie, teda aj v prípade, ak by sa počas neho prezentovali len pravdivé informácie. Niektorí SVL vnímajú toto ustanovenie ako obmedzujúce z hľadiska poďakovania sa inému SVL, ak si tento poďakovanie zaslúžil. Verejné poďakovanie môže pre SVL predstavovať určitú formu reklamy, kedy sa má verejnosť možnosť dozvedieť o jeho činnosti. Zavedenie tohto ustanovenia do Stanov preto môže obmedzovať súťaž medzi jednotlivými SVL prostredníctvom prezentácie sa na verejnosti. Rovnako Komora zakazuje SVL organizovať prednášky alebo publikovať články o SVČ pre laickú verejnosť. SVL sú tak obmedzení na prednášanie a publikovanie len vo vzťahu k odbornej verejnosti. Týmto ustanovením sa nezakazuje sprístupňovať verejnosti informácie, ktoré by mohli viesť k dezinformácii chovateľov, ale zakazuje sa poskytovať laickej verejnosti hromadne akékoľvek informácie, či už v písomnej, alebo ústnej forme. Tým sa neumožňuje SVL pravdivo prezentovať výsledky svojej práce a verejnosti sa bráni oboznámiť sa s nimi. Tým sú SVL obmedzení pri prezentovaní svojej osoby rovnako, ako v prípade zákazu organizovania verejného poďakovania. Obmedzením vyzdvihovania svojej osoby a činnosti pri vystupovaní na verejnosti, vrátane médií, ak ide o poskytovanie SVČ tiež, ako dve predchádzajúce ustanovenia, obmedzujú súťaž jednotlivých SVL o spotrebiteľa prostredníctvom reklamy. Obmedzenie reklamy, v ktorej sa predstavuje SVL ako lepší, resp. lacnejší ako ostatní SVL malo podľa vyjadrenia Komory slúžiť na zabránenie prezentovania takých informácií, ktoré si bežný spotrebiteľ nevie overiť, keďže na posúdenie takého tvrdenia nemá väčšinou potrebné vzdelanie. Tak isto ako predchádzajúce ustanovenia však bráni nielen poskytovaniu nepravdivých informácií, ale tiež pravdivých informácií. V prípade, ak Komora chcela zabrániť poskytovaniu nepravdivých a klamlivých informácií, mohla toto ustanovenie naformulovať v tomto duchu a nemusela obmedziť SVL aj pri poskytovaní informácií zodpovedajúcich skutočnosti.   
(129)	Úrad je toho názoru, že každý podnikateľ by mal mať právo verejne prezentovať výsledky svojej práce, v prípade, ak sa jedná o pravdivé informácie. Uvedené ustanovenia, tak ako sú naformulované, nepripúšťajú možnosť pre SVL, aby prezentoval informácie o sebe a svojej činnosti a uskutočňoval reklamu, v ktorej napr. vyzdvihuje svoju osobu a činnosť zverejnením výsledkov periodických prieskumov, alebo sa na základe výsledkov svojej práce predstavuje ako lepší čo sa týka napr. kvality, množstva pacientov, vybavenia ambulancie a pod.. Takýto rigídny prístup Komory vo vzťahu k propagácii činnosti SVL obmedzuje voľnosť ich konania pri propagácií svojich služieb a má negatívny vplyv na intenzitu súťaže na vymedzenom relevantnom trhu. Chovateľ ako spotrebiteľ má právo byť verejne informovaný jednak o kvalite a cene poskytovaných SVČ, jednak o kvalite samotného SVL. Týmto konaním sa Komora dopustila porušenia zákazu uvedeného v § 4 ods. 3 v spojení s § 4 ods. 1, a § 4 ods. 2 písm. c) zákona.
(130)	Obmedzenie sa nachádza aj v aktuálne platných stanovách. Porušovanie úrad posudzoval za obdobie od 22.05.1999 do 07.08.2013.

6.	Aplikácia právnych predpisov

(131)	Správny delikt sa považuje za spáchaný jeho dokonaním. Pri posudzovaní správneho deliktu sa pritom vždy použije zákon účinný v čase, kedy bol daný delikt spáchaný. Za trvajúci správny delikt možno považovať také konanie, ktorým páchateľ vyvolá protiprávny stav, ktorý následne udržuje, poprípade konanie, ktorým udržuje protiprávny stav bez toho, aby ho vyvolal.  Trvajúci správny delikt sa posudzuje ako jediné konanie, ktoré trvá tak dlho, kým páchateľ udržuje protiprávny stav; ide o jediný skutok a jediný delikt, ktorý je spáchaný až okamihom odstránenia protiprávneho stavu. Trvajúci správny delikt sa považuje za spáchaný za účinnosti novej právnej úpravy, pokiaľ aspoň časť protiprávneho konania, ktorým bol udržiavaný protiprávny stav sa odohrala za účinnosti novej právnej úpravy, a to za podmienky, že toto konanie bolo správnym deliktom i podľa predchádzajúcej právnej úpravy.
(132)	Obmedzenia nachádzajúce sa v ustanoveniach jednotlivých Stanov Komory boli platné a pre členov Komory záväzné od 22.05.1999, pričom niektoré z týchto obmedzení sa nachádzajú aj v súčasnosti platných Stanovách. V tomto prípade ide o trvajúci správny delikt v trvaní od 22.05.1999 do vydania tohto rozhodnutia, t.j. do 07.08.2013. 
(133)	V posudzovanom období bol účinný zákon č. 188/1994 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a zákon č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže, ktorý bol počas posudzovaného obdobia viackrát novelizovaný. Predchádzajúca právna úprava, zákon č. 188/1994 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže v znení neskorších predpisov, vymedzoval totožný správny delikt dohody obmedzujúcej súťaž v § 3. Časť protiprávneho konania, ktorým bol udržiavaný protiprávny stav sa odohrala za účinnosti zákona č. 136/2001 Z. z.. Jednotlivé novely zákonov vecne nemenili právnu úpravu relevantnú pre posúdenie tohto správneho deliktu. Správny delikt bol postihnuteľný aj podľa predchádzajúcej právnej úpravy. Úrad na základe uvedeného postupoval hmotnoprávne podľa zákona č. 136/2001 Z. z.  
(134)	Pri aplikovaní procesných ustanovení sa úrad riadil časom začatia správneho konania a aplikoval zákon č. 136/2001 Z. z.

6.1.	Možná dohoda obmedzujúca súťaž

(135)	Podľa § 4 ods. 1 zákona dohoda a zosúladený postup podnikateľov, ako aj rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré majú za cieľ alebo môžu mať za následok obmedzovanie súťaže, sú zakázané, ak tento zákon neustanovuje inak.
(136)	Podľa § 4 ods. 2 písm. c) zákona rozhodnutie združenia podnikateľov je právny akt orgánu združenia, ako aj odporúčanie orgánu združenia.
(137)	Podľa § 4 ods. 3 zákona zakázaná je najmä dohoda obmedzujúca súťaž, ktorá obsahuje
a)priame alebo nepriame určenie cien tovaru alebo iných obchodných podmienok, 
b) záväzok obmedzenia alebo kontroly výroby, odbytu, technického rozvoja alebo investícií,
c) rozdelenie trhu alebo zdrojov zásobovania, 
d) záväzok účastníkov dohody, že voči jednotlivým podnikateľom budú pri zhodnom alebo porovnateľnom plnení uplatňovať rozdielne podmienky, ktorými sú alebo môžu byť títo podnikatelia znevýhodňovaní v súťaži, 
e) podmienenie uzatvárania zmlúv tak, aby zmluvné strany prijali ďalšie záväzky, ktoré povahou alebo podľa obchodných zvyklostí nesúvisia s predmetom týchto zmlúv, alebo
f) znaky koluzívneho správania, v ktorého dôsledku podnikatelia koordinujú svoje správanie, najmä v procese verejného obstarávania.
(138)	Podľa § 4 ods. 4 zákona ak sa dôvod zákazu vzťahuje len na časť dohody podnikateľov alebo rozhodnutia združenia podnikateľov, je zakázaná len táto časť, ak z obsahu tejto dohody alebo z obsahu tohto rozhodnutia združenia vyplýva, že ju možno oddeliť od ostatného obsahu.
(139)	Zákon o ochrane hospodárskej súťaže zakazuje nielen dohodu medzi podnikateľmi, ale aj rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré má za cieľ alebo môže mať za následok obmedzovanie súťaže. 
(140)	Pod rozhodnutím združenia podnikateľov chápeme právny akt orgánu združenia, ako aj odporúčanie orgánu združenia. Za rozhodnutie združenia teda považujeme nielen formálne akty vyplývajúce z interných predpisov združenia alebo jeho interných noriem, čiže právne akty združenia (rozhodnutie združenia v užšom zmysle), ale aj doporučenia združenia, ktoré nie sú záväzné, ale majú za cieľ alebo môžu mať za následok obmedzenie súťaže. Stanovy Komory predstavujú interný predpis Komory, ktorý zaväzuje všetkých jej členov a ktorý sú povinní všetci jej členovia dodržiavať. Jedná sa teda o rozhodnutie združenia v užšom zmysle.
(141)	Zakázané je také rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré má za cieľ alebo môže mať za následok obmedzovanie súťaže. Aby rozhodnutie združenia bolo zakázané, musí mať reálne, alebo potenciálne negatívne dopady na súťaž. Z Pokynov Komisie o aplikovaní čl. 81(3) Zmluvy vyplýva, že cieľové obmedzenia  sú tie, ktoré sú už zo svojej podstaty spôsobilé narušiť súťaž. V tomto prípade nie je nutné preukázať skutočný dopad na trh, dopad na trh sa automaticky predpokladá.   Ak je zrejmým dôsledkom dohody obmedzenie alebo narušenie súťaže, z hľadiska právneho posúdenia toto je jej „cieľom“, hoci strany dohody prehlasujú, že to nebol ich zámer, resp. že dohoda má iné ciele. Medzi takéto dohody je možné zaradiť napr. horizontálne dohody o cenách, o obmedzení a kontrole výroby, o rozdelení trhu... V prípade dohôd, ktorých následkom bolo obmedzenie súťaže je potrebné preukázať dopad na súťaž prostredníctvom ekonomických analýz. V danom prípade Stanovy Komory obsahovali/obsahujú obmedzenia týkajúce sa ceny, obmedzenia výroby a odbytu, rovnako ako obmedzenia reklamy. Tieto obmedzenia boli prijaté do vnútorných predpisov Komory - Stanov, ktoré sú platné a záväzné pre všetkých jej členov. Členstvo v Komore je povinné, preto sa obmedzenia dotýkajú všetkých SVL pôsobiacich na území SR. Samotným cieľom týchto ustanovení je obmedziť súťaž, preto nie je potrebné skúmať reálny dopad na trh. 

6.2.	Posúdenie uplatnenia výnimiek zo zákazu

(142)	Podľa § 6 ods. 1 zákona zákaz podľa § 4 sa nevzťahuje na dohodu obmedzujúcu súťaž, ak spoločný podiel účastníkov dohody obmedzujúcej súťaž alebo podiel ani jedného z nich nepresiahne 10 % celkového podielu tovarov na relevantnom trhu v Slovenskej republike, okrem
a) dohôd obmedzujúcich súťaž uvedených v § 4 ods. 3 písm. a) až c) alebo
b) obmedzovania súťaže kumulatívnym účinkom dohôd obmedzujúcich súťaž, ktoré obsahujú obdobný druh obmedzení súťaže a ktoré vedú k obdobným účinkom na relevantnom trhu, a ich spoločný podiel presahuje 10 % celkového podielu tovarov na relevantnom trhu.
(143)	Profesný a etický poriadok Stanov Komory (v pôvodnom aj v súčasnosti platnom znení) ako aj ostatné predpisy Komory boli prijaté Snemom Komory ako vnútorné predpisy, ktorými sú zaviazaní riadiť sa všetci členovia Komory – SVL poskytujúci výkon veterinárnych činností na území SR, tzn. podiel Komory na vymedzenom relevantnom trhu je 100 %, a teda nie je možné uplatniť ustanovenie § 6 ods. 1 zákona. Okrem toho, výnimku v zmysle tohto ustanovenia nemožno uplatniť taktiež z dôvodu, že sa jedná o zákaz podľa § 4 ods. 3 písm. a) a b) zákona.
(144)	Podľa § 6 ods. 3 zákona sa zákaz podľa § 4 nevzťahuje na dohodu obmedzujúcu súťaž, ktorá súčasne 
a) prispieva k zlepšeniu výroby alebo distribúcie tovaru alebo k podpore technického alebo hospodárskeho rozvoja,
b) poskytuje spotrebiteľom primeranú časť prospechu, ktorý z toho vyplýva, 
c) neukladá účastníkom dohody obmedzujúcej súťaž také obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné na dosiahnutie cieľov dohody, 
d) neumožňuje účastníkom dohody obmedzujúcej súťaž vylúčiť súťaž vo vzťahu k podstatnej časti dotknutého tovaru na relevantnom trhu.
(145)	Úrad pri posudzovaní či obmedzenia (obmedzenie rozsahu bezplatného poskytovania SVČ, obmedzenie miesta výkonu SVČ, podmienené zriaďovanie/zmenu sídla/umiestnenia/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory, obmedzenie označenia miesta výkonu SVČ, obmedzenie vykonávania SVČ pri nesplnení finančných pohľadávok objednávateľom a obmedzenie reklamy) nachádzajúce sa v Stanovách Komory, spĺňajú uvedené štyri podmienky na vyňatie zo zákazu, vychádzal z ich posúdenia v časti 5. tohto rozhodnutia a dospel k záveru, že predmetné obmedzenia či už samostatne alebo pri ich komplexnom posúdení a vo vzájomných súvislostiach:
-	neprispievajú k zlepšeniu poskytovania veterinárnych služieb ale naopak obmedzujú SVL v ich činnosti ako z hľadiska ceny, tak aj z hľadiska slobody výberu miesta výkonu a slobody obmedzenia odbytu výkonu veterinárnej činnosti,
-	nie sú nevyhnutné na dosiahnutie cieľa dohody, keďže v dôsledku procesu urovnania bolo možné predmetné obmedzujúce ustanovenia vypustiť, alebo upraviť tak aby boli v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže.  
(146)	Okrem toho, obmedzenie efektívnej súťaže medzi poskytovateľmi veterinárnych výkonov dohodou, ktorá cielene predpokladá negatívny účinok na spotrebiteľa spravidla nemožno hodnotiť tak, že by kumulatívne spĺňala podmienky uvedené v § 6 ods. 3 zákona. Túto skutočnosť nepreukázala ani Komora.
(147)	Úrad tiež skúmal, či Komora prostredníctvom uvedených obmedzení nesledovala dosiahnutie legitímneho cieľa. Výkon SVČ spadá v podmienkach SR do sektora profesijných služieb. Regulácia v oblasti profesijných služieb je potrebná z dôvodu osobitého charakteru týchto služieb, ktorý je zapríčinený najmä informačnou asymetriou, kedy spotrebitelia profesijných služieb nemusia disponovať znalosťami z danej oblasti, a preto je pre nich problematické posúdiť kvalitu služieb, ktoré zakúpia. Výkon profesijných služieb môže tiež ovplyvniť nielen samotného odberateľa týchto služieb, ale aj tretie strany. Určité profesijné služby tiež produkujú verejné statky (napr. správne fungovanie justície). V mnohých prípadoch tradičné reštriktívne pravidlá v týchto oblastiach slúžia k obmedzeniu hospodárskej súťaže. Tieto nariadenia môžu eliminovať alebo obmedzovať hospodársku súťaž medzi poskytovateľmi služieb a tým znížiť motiváciu profesionálov, aby pracovali pri efektívnych nákladoch, znižovali ceny, zvyšovali kvalitu alebo ponúkali inovačné služby. Na dosiahnutie cieľa maximalizovať pozitíva, ktoré súťaž a regulácia prinášajú, je potrebné použiť tzv. test proporcionality: regulačné pravidlá musia byť objektívne nevyhnutné na dosiahnutie jasne formulovaného a legitímneho cieľa vo verejnom záujme a musí ísť o mechanizmus, ktorý je vo vzťahu k súťaži najmenej obmedzujúci. V rozsudku Európskeho súdneho dvora vo veci Wouters sa súd zaoberal posúdením vzťahu ochrany súťaže a iných verejných záujmov, chránených reguláciou v oblasti profesijných služieb. V tomto prípade súd došiel k záveru, že vnútroštátny predpis, prijatý Holandskou advokátskou komorou, neporušuje čl. 85 ods. 1 Zmluvy, pretože advokátska komora mohla odôvodnene dospieť k záveru, že uvedený predpis sa napriek účinkom obmedzujúcim hospodársku súťaž, ktoré sú mu vlastné, javí ako potrebný na riadny výkon povolania advokáta, tak ako je upravený v príslušnom štáte. Rovnako súd konštatoval, že sa nezdá, že by účinky obmedzujúce hospodársku súťaž prekračovali rámec toho, čo je potrebné na zabezpečenie riadneho výkonu povolania. 
(148)	Úrad teda skúmal, či sú obmedzenia nevyhnutné na dosiahnutie legitímneho cieľa vo verejnom záujme a spôsob jeho ochrany je najmenej obmedzujúci. Legitímnym cieľom by mohla byť v tomto prípade ochrana odberateľov SVČ, ktorí by mohli byť poškodení poskytnutím nepravdivých alebo zavádzajúcich informácií zo strany SVL, pravdivosť ktorých vzhľadom na potrebu vzdelania v príslušnom odbore by neboli schopní posúdiť. Stanovy Komory však zakazujú nielen poskytovanie nepravdivých informácií, ktoré by mohli zavádzať odberateľov, ale aj poskytovanie akýchkoľvek informácií, prostredníctvom ktorých by si SVL mohli robiť reklamu, či už na verejnosti, alebo na štíte označujúcom pracovisko. Cieľ ochrániť odberateľov SVČ sa podľa názoru úradu dá dosiahnuť aj inak, ako absolútnym zákazom zverejňovať o činnosti SVL informácie, ktoré by mohli mať reklamný charakter. Preto spôsob, ktorý si zvolila Komora nie je najmenej obmedzujúci. V prípade obmedzenia rozsahu bezplatného poskytovania SVČ Komora uviedla, že chcela dosiahnuť, aby SVL vydávali o vykonanej činnosti potvrdenia a aby sa tým zabránilo čiernym príjmom. Na dosiahnutie tohto cieľa mohla Komora prijať ustanovenia, ktoré by túto povinnosť výslovne zakotvovali. Obmedzením počtu subjektov, u ktorých je možné bezplatné poskytovanie SVČ, sa podľa názoru úradu nedosiahne Komorou sledovaný cieľ, a preto toto obmedzenie nie je potrebné na ochranu legitímneho cieľa. V súvislosti s obmedzením miesta výkonu SVČ Komora uviedla, že účelom jeho zavedenia bolo určenie osoby zodpovednej za výber miesta a dodržanie hygienických podmienok. Tento cieľ sa podľa názoru úradu dal dosiahnuť aj iným spôsobom, ako obmedzením miest výkonu SVČ ich striktným vymenovaním. Toto obmedzenie teda nie je nevyhnutne potrebné na dosiahnutie ochrany legitímneho cieľa. Podmienené zriaďovanie sídla/špecializovaného pracoviska súhlasom Komory a obmedzenie vykonávania SVČ pri nesplnení finančných pohľadávok podľa názoru úradu nemohlo sledovať žiaden legitímny cieľ. Ochrana SVL pred platobnou neschopnosťou pri neplnení finančných pohľadávok odberateľmi nemôže ochraňovať legitímny cieľ vo verejnom záujme, každý SVL má mať možnosť rozhodnúť sa podľa svojho uváženia, či podstúpi riziko a prevezme odberateľa SVČ, ktorý predchádzajúcemu SVL nezaplatil za poskytnuté služby.

6.3.	Urovnanie
Proces urovnania
(149)	Proces urovnania je považovaný za jeden z významných procesných nástrojov, ktorý umožňuje zásadným spôsobom skrátiť dobu správneho konania a súčasne zvýšiť efektívnosť šetrenia a rozhodovania.
(150)	Úrad vypracoval dokument pod názvom „Podmienky uplatnenia inštitútu urovnania“, ktorý bližšie špecifikuje proces urovnania a je dostupný na webovej stránke úradu. 
(151)	Urovnanie je inštitútom, ktorý umožňuje osobe, ktorá porušila zákon o ochrane hospodárskej súťaže, prípadne čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) získať výhodu v podobe zníženia pokuty a to až do výšky 50 %, v prípade, že sa táto osoba k porušeniu dobrovoľne prizná a zároveň za takéto porušenie preberie zodpovednosť.
(152)	Urovnanie sa môže uplatniť v prípadoch porušenia zákazu dohôd obmedzujúcich súťaž (§ 4 zákona, čl. 101 ZFEÚ), a v prípade iných foriem nedovoleného obmedzovania súťaže (§ 39 zákona). Na urovnanie nie je právny nárok. 

Žiadosť o zahájenie rokovania o urovnaní
(153)	Dňa 30.04.2013 obdržal úrad listom č. 1006/PMÚ SR/2013 od účastníka konania „Žiadosť o začatie rokovania o urovnaní“ v zmysle pokynov úradu k procesu urovnania zverejnených na stránke úradu. V žiadosti účastník konania požiadal úrad, aby ho oboznámil s dôkazmi ako aj predbežnými závermi ku ktorým dospel, o porušeniach Komory a dĺžkou ich trvania a výškou pokuty, ktorá by bola Komore v prípade uzavretia dohody o urovnaní uložená.
(154)	Dňa 13.05.2013 sa za účelom rokovania o urovnaní uskutočnilo v sídle úradu stretnutie pracovníkov úradu a zástupcov Komory v súvislosti so správnym konaním č. 0005/OKT/2013. Úrad oboznámil účastníka konania s doterajším priebehom správneho konania, zisteniami a závermi ku ktorým dospel, ako aj o predpokladanej výške pokuty v prípade urovnania. Na stretnutí úrad jasne identifikoval obmedzenia v podobe konkrétnych ustanovení Etického a profesného poriadku Stanov Komory ako aj obdobie počas ktorého mohli viesť k obmedzeniu súťaže na vymedzenom relevantnom trhu. 
(155)	Účastník konania uznal, že konanie Komory spočívajúce v prijatí týchto obmedzení predstavuje porušenie súťažných pravidiel a že Komora tak uzatvorila dohodu obmedzujúcu súťaž vo forme rozhodnutia združenia podnikateľov, ktorá mala za cieľ alebo mohla mať za následok obmedzovanie súťaže na trhu poskytovania súkromnej veterinárnej činnosti súkromnými veterinárnymi lekármi na trhu SR. 
(156)	V súvislosti s konaním Komory jej právny zástupca uviedol, že obmedzujúce ustanovenia neboli prijaté s úmyslom obmedzovať hospodársku súťaž ale stanoviť pravidlá spolupráce medzi jednotlivými veterinárnymi lekármi. Zároveň požiadal o zohľadnenie týchto poľahčujúcich okolností pri výpočte pokuty:
-	Komora pristúpila k vypusteniu, resp. zmene niektorých ustanovení, ktoré sú predmetom tohto správneho konania ešte pred začatím správneho konania,
-	väčšina obmedzení nebola v praxi nikdy uplatňovaná, od členov Komory nebolo dodržiavanie predmetných ustanovení Komorou, alebo jej orgánmi, vyžadované ani kontrolované,
-	Komora doručila úradu návrh zmeny Stanov, v ktorých sa už obmedzenia nenachádzajú. Návrh bol schválený Prezídiom a bude daný na odsúhlasenie Snemu Komory na jeho najbližšom zasadnutí, plánovanom na november 2013, 
-	do schválenia zmien nebudú obmedzenia nachádzajúce sa v Stanovách Komory, ktoré boli prijaté 19.11.2011 (tzn. Stanovy, ktoré sú v súčasnosti stále platné), uplatňované žiadnym z orgánov Komory. 
(157)	Účastník konania deklaroval záujem a pripravenosť aktívne spolupracovať s úradom s cieľom rýchleho a efektívneho vyriešenia sporu a prisľúbil úradu kvalifikovanú spoluprácu. Zo stretnutia bola vyhotovená zápisnica evidovaná pod č. IZ-69/2013, ktorá je súčasťou spisu.

7.	Uloženie pokuty 

(158)	Podľa § 38 ods. 1 zákona za porušenie ustanovenia § 4 ods. 1 zákona uloží úrad pokutu podnikateľovi do 10% z obratu podľa § 10 ods. 3 zákona za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie a podnikateľovi, ktorý za predchádzajúce účtovné obdobie dosiahol obrat do 333 eur alebo ktorý nemal žiadny obrat, alebo podnikateľovi, ktorého obrat nemožno vyčísliť, pokutu do 330 000 eur.
(159)	Podľa § 38 ods. 4 zákona je predchádzajúcim účtovným obdobím rok predchádzajúci roku, v ktorom je vydané rozhodnutie úradu, alebo ak nie sú dostupné údaje za tento rok, potom rok predchádzajúci tomuto roku.
(160)	Úrad pri ukladaní pokuty postupoval podľa § 38 ods. 10 zákona, podľa ktorého úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku porušovania ustanovení tohto zákona. Úrad pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy jeho povahu, skutočný dopad na trh a tam, kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné skutočnosti, najmä opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušovania alebo neplnenia dohody obmedzujúcej súťaž v praxi.
(161)	Z vyššie uvedeného vyplýva, že úrad hodnotí protiprávne konanie podľa kritérií určených v § 38 ods. 10 zákona, pričom hodnotenie deliktu z pohľadu jednotlivých kritérií sa vykonáva v súlade so zásadou správnej úvahy. Úrad je viazaný hornou hranicou na uloženie pokuty do 10% z celkového obratu za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie.   
(162)	V súlade s Metodickým pokynom na ukladanie pokút (ďalej len „Metodický pokyn“), úrad ako východisko pri určení pokuty berie tzv. relevantný obrat podnikateľa. Pod relevantným obratom sa rozumie obrat (bez daní) dosiahnutý podnikateľom z predaja tovarov a služieb, ktorých sa narušenie alebo obmedzenie súťaže priamo alebo nepriamo dotýka, a to na vymedzenom priestorovom relevantnom trhu. Pri výpočte relevantného obratu úrad zvyčajne vychádza z údajov o predajoch realizovaných podnikateľom za posledné uzavreté účtovné obdobie, v ktorom sa podnikateľ zúčastnil na protisúťažnom konaní. 
(163)	Podľa Metodického pokynu sa základná výška pokuty stanoví na základe súčinu relevantného obratu a percenta určeného na základe závažnosti porušenia zákona (v rozsahu do 30%), pričom sa následne tento súčin prenásobí počtom rokov, počas ktorých k porušovaniu zákona dochádzalo.

7.1.	Relevantný obrat a dĺžka porušovania 
(164)	Predchádzajúcim účtovným obdobím pred rokom vydania rozhodnutia je rok 2012. Z údajov, ktoré boli úradu predložené vyplýva, že celkový obrat Komory bol v roku 2012 661 597,30 EUR. Relevantný obrat Komory úrad stanovil vo výške 650 705 EUR.
(165)	Úrad posudzoval vyššie uvedené obmedzenia, nachádzajúce sa v jednotlivých ustanoveniach Stanov, ako jednu dohodu obmedzujúcu súťaž. Z hľadiska dĺžky porušovania ustanovení zákona úrad konštatuje, že v čase vydania tohto rozhodnutia ide o porušovanie zákona v dĺžke do 14 a pol roka. Úrad stanovil dobu porušovania zákona na obdobie od 22.05.1999 do vydania rozhodnutia, t. j. do 07.08.2013. Obdobie od 22.05.1999 do 22.05.2013 predstavuje 14 rokov a obdobie od júna 2013 do vydania rozhodnutia t. j. do 07.08.2013 je kratšie ako 6 mesiacov. V súlade s Metodickým pokynom sa za porušenie trvajúce jeden celý rok považuje porušovanie trvajúce dlhšie ako 6 mesiacov. Na základe uvedených skutočností úrad  obdobie porušovania zákona v predmetnom konaní vyhodnotil ako obdobie 14 a pol roka. Obmedzenia, nachádzajúce sa v jednotlivých stanovách úrad posudzoval od dátumu prijatia a schválenia Etického a profesného poriadku Stanov Komory, ktoré mal k dispozícii, z dôvodov uvedených v časti 4.

7.2.	Závažnosť porušenia
(166)	Základným východiskom pre stanovenie výšky pokuty, resp. posúdenia jej primeranosti, je skutočnosť, že trest by mal predovšetkým zodpovedať povahe a závažnosti správneho deliktu, za ktorý je uložený. Pri určení konkrétnej výšky pokuty je potrebné zohľadniť jednak typovú, jednak konkrétnu závažnosť konania, ktoré je predmetom správneho konania. V tejto súvislosti, ako už bolo uvedené vyššie, sa pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy najmä jeho povaha, skutočný dopad na trh a tam, kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. 
(167)	Komora vystupuje na trhu ako samosprávna stavovská organizácia, ktorá združuje SVL. Na svojom sneme prijíma a schvaľuje vnútorné predpisy – Stanovy Komory veterinárnych lekárov SR, ktoré sú pre členov záväzné. Stanovy obsahujú vnútorné poriadky Komory, o. i. aj Etický a profesný poriadok, zahŕňajúci obmedzujúce ustanovenia. Komora takto svojim konaním priamo ovplyvňuje svojich členov. Úrad preto posudzoval konanie Komory. 
(168)	Dohoda tak bola dôsledkom konania Komory samotnej. Komora zastupujúca záujmy SVL, prijala Etický a profesný poriadok, ktorý je záväzný pre všetkých jej členov s cieľom urobiť jeho ustanovenia záväznými pre všetky hospodárske subjekty pôsobiace na relevantnom trhu, teda SVL, tzn., že predmetná dohoda má už zo svojej podstaty za cieľ obmedziť slobodnú hospodársku súťaž na vymedzenom relevantnom trhu predovšetkým tým, že umelo obmedzuje tvorbu cien, mieru obchodných rokovaní SVL a chovateľov, možnosť ponuky a výkonu veterinárnych služieb, slobodu a rozsah propagácie a zviditeľnenie sa SVL na verejnosti. 
(169)	Pri stanovovaní percenta za závažnosť vzal úrad do úvahy skutočnosť, že dve obmedzenia boli prakticky uplatňované. Rovnako zohľadnil, že obmedzenia nachádzajúce sa v niektorých ustanoveniach Stanov Komory nikdy neboli v realite uplatnené, resp. ich porušenie nikdy nebolo od 02.12.2006 riešené. Z hľadiska závažnosti treba brať do úvahy, že dohody o cenách a dohody o obmedzení výroby alebo odbytu sú vo všeobecnosti považované za závažné porušenia zákona s výrazným negatívnym dopadom na spotrebiteľa. Ustanovenia týkajúce sa označenia pracoviska SVL a ustanovenia, ktoré regulujú reklamu, sú považované za menej závažné, nakoľko nemajú diskriminačný charakter avšak dôsledkom môže byť zníženie intenzity súťaže na vymedzenom relevantnom trhu. Z hľadiska závažnosti tak úrad vyhodnotil porušenie zákona ako stredne závažné porušenie, pričom vychádzal predovšetkým z toho, že väčšina veterinárov sa vyjadrila, že predmetné ustanovenia nedodržiavali, s výnimkou tých, ktoré podmieňovali vykonávanie SVČ u objednávateľa skutočnosťou, že objednávateľ má vysporiadané finančné záväzky voči predchádzajúcemu veterinárovi a tých, ktoré obmedzovali miesto výkonu SVČ. 

7.3.	Stanovenie základnej čiastky pokuty
(170)	Na základe zhodnotenia závažnosti a v súlade s rozhodovacou praxou úradu, stanovil úrad percento závažnosti vo výške 0,13% z relevantného obratu. V súlade s Metodickým pokynom úrad prenásobil relevantný obrat Komory koeficientom závažnosti a následne takto určenú sumu pokuty vo výške 845,91 EUR prenásobil dĺžkou porušovania zákona v rozsahu 14,5 rokov. Základná čiastka pokuty tak predstavuje sumu 12 266 EUR. 

7.4.	Úprava základnej čiastky pokuty
Urovnanie

(171)	S ohľadom na špecifiká procesu urovnania, ktoré spočívajú v kvalifikovanej spolupráci účastníkov konania na priebehu správneho konania, v ich plnom doznaní sa k vytýkanému protisúťažnému konaniu, resp. ich uznanie právnej kvalifikácie účinnej zo strany úradu (pozri časť Urovnanie v bode 6.3. tohto rozhodnutia), čo malo za následok rýchle a efektívne vyriešenie prípadu, rozhodol úrad o znížení základnej čiastky pokuty o 30 %, čo je 3 680 EUR. Základná čiastka pokuty tak predstavuje 8 586 EUR.
 
Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti

(172)	Úrad ďalej posudzoval, či existujú nejaké priťažujúce či poľahčujúce okolnosti, ktoré sú dôvodom k zvýšeniu či zníženiu pokuty. V priebehu správneho konania úrad nezistil žiadne priťažujúce okolnosti, ktoré by mal zvažovať pri ukladaní pokuty. 
(173)	Úrad však v konkrétnej výške sankcie zohľadnil, že väčšina obmedzení nebola v praxi nikdy uplatňovaná a od členov Komory nebolo dodržiavanie predmetných ustanovení vyžadované ani kontrolované. Zároveň boli niektoré obmedzenia nachádzajúce sa v ustanoveniach Stanov Komory ešte pred začatím tohto správneho konania (s účinnosťou od 19.11.2011 – pozn. úradu) upravené v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže (§ 10 Druhá časť Etického a profesného poriadku Stanov Komory – výkon súkromných veterinárnych činností) alebo úplne zrušené (§ 6 a § 7 Štvrtá časť Etického a profesného poriadku Stanov Komory – spolupráca a vzájomné vzťahy súkromných veterinárnych lekárov). Tieto skutočnosti možno v súlade s prístupom Európskej komisie a ustálenou judikatúrou Európskeho súdneho dvora považovať za poľahčujúce okolnosti, odôvodňujúce zníženie výšky pokuty. Okrem toho úrad prihliadal aj na vyjadrenie Komory, že do schválenia zmien nebudú obmedzenia nachádzajúce sa v Stanovách Komory, ktoré boli prijaté 19.11.2011 uplatňované žiadnym z orgánov Komory.
(174)	Na základe poľahčujúcich okolností úrad znížil základnú výšku pokuty o ďalších 20%, tzn. na čiastku 6 133 EUR. 

7.5.	Výsledná výška pokuty

(175)	Výsledná výška pokuty za popísaný správny delikt tak predstavuje čiastku 6 133 EUR.
(176)	Pokuta uložená úradom nepresahuje zákonom stanovenú maximálnu hranicu 10% z obratu účastníka konania za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie.
(177)	Úrad pri stanovení pokuty bral do úvahy, že účelom sankcie je jednak potrestanie podnikateľa, za jeho konanie v rozpore so zákonom a jednak odstrašenie podnikateľa od ďalšieho protisúťažného konania. Pokuta má zároveň plniť funkciu individuálnej, ako aj generálnej prevencie. Je teda nevyhnutné, aby pokuta bola určená v takej výške, ktorá najlepšie odráža všetky uvedené aspekty.

8. Ďalší priebeh konania

(178)	Listom zo dňa 23.07.2013 bola účastníkovi konania v zmysle § 33 zákona odoslaná výzva pred vydaním rozhodnutia.
(179)	Účastník konania sa listom zo dňa 29.07.2013, evidovaným na úrade pod č. 1893/PMÚ SR/2013, vzdal práva na vyjadrenie sa k výzve. Vo svojom liste zhrnul obsah výzvy a nevyjadril žiadne námietky k záverom úradu. Na základe vyššie uvedených skutočností úrad rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.

Poučenie:

Podľa § 34 ods. 1 zákona v spojení s § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov proti tomuto rozhodnutiu možno podať rozklad Rade Protimonopolného úradu Slovenskej republiky prostredníctvom Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru kartelov, v lehote 15 dní odo dňa jeho doručenia. Podľa § 61 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov včas podaný rozklad má odkladný účinok. Toto rozhodnutie je preskúmateľné súdom podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku po vyčerpaní riadnych opravných prostriedkov.

Mgr. Peter Demčák
     	    	      riaditeľ Odboru kartelov

						   
Rozhodnutie sa doručí:

JUDr. Juraj Erben
advokát
Nám. SNP 22
811 01 Bratislava