PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo:	2010/KH/1/1/028	Bratislava 4. máj 2010	

Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž, ako úrad príslušný podľa § 22 ods. 1 písm. b) v spojení s § 2 ods. 3 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov v správnom konaní č. 0022/OD/2005 začatom dňa 2. marca 2005 z vlastného podnetu podľa § 25 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov takto 

r o z h o d o l:

1.   Advokátsky poriadok Slovenskej advokátskej komory, Kolárska 4, 813 42 Bratislava schválený konferenciou advokátov dňa 19. júna 2004 v  Bratislave je v nasledujúcich ustanoveniach:

a) Ustanovenie § 37 ods. 4 Advokátskeho poriadku v znení:

„Obchodné meno advokátskej kancelárie, ktorá poskytuje právne služby nesmie byť zameniteľné s obchodným menom advokátskej kancelárie alebo obchodnej spoločnosti poskytujúcej právne služby na území Slovenskej republiky i mimo územia Slovenskej republiky“

v časti týkajúcej sa územia mimo Slovenskej republiky;

b) Ustanovenie § 37 ods. 5 Advokátskeho poriadku v znení:

„Označenie advokátskej kancelárie nesmie obsahovať priezvisko fyzickej osoby, ktorá nie je a nikdy ani nebola spoločníkom“;

c) Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku v znení:

„Advokát, združenie a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb a výkone svojho povolania s uvedením nasledujúcich skutočností :
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.

podľa Článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie dohodou, ktorá môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktorej cieľom alebo výsledkom je vylúčenie, obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže a preto je zakázaná a zároveň je dohodou obmedzujúcou súťaž podľa § 4 ods. 1 a § 4 ods. 4 v spojení s § 4 ods. 2 písm. c) zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov odo dňa schválenia citovaných ustanovení Advokátskeho poriadku Advokátskou komorou, Kolárska 4, 813 42 Bratislava na konferencii advokátov 19. júna 2004 v Bratislave do vydania tohto rozhodnutia, ktorá je podľa § 4 ods. 1 a § 4 ods. 4 tohto zákona zakázaná.

2. 	Podľa § 2 ods. 3 v spojení s § 38 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov za uzatvorenie dohody obmedzujúcej súťaž uvedenej v bode 1. výrokovej časti tohto rozhodnutia ukladá Protimonopolný úrad Slovenskej republiky podnikateľovi Slovenská advokátska komora, Kolárska 4, 813 42 Bratislava peňažnú pokutu vo výške 5 847 eur, slovom päťtisícosemstoštyridsaťsedem eur (176 147 Sk), ktorú je povinný uhradiť do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti tohto rozhodnutia na účet Protimonopolného úradu Slovenskej republiky vedený v Štátnej pokladnici Bratislava č. 7000060793, 8180 ŠP, KS 1118, VS 201011028.

Odôvodnenie:

(1)    Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor dohôd obmedzujúcich súťaž (ďalej len „úrad“), dňa 2. marca 2005 začal na základe vlastného podnetu správne konanie č. 0022/OD/2005 podľa  § 25 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) vo veci možnej dohody obmedzujúcej súťaž voči Slovenskej advokátskej komore, Kolárska 4, 813 42 Bratislava (ďalej len „Komora“).

(2)  Úrad začal v roku 2004 vykonávať šetrenie v oblasti komôr a profesijných združení. V tejto súvislosti sa úrad obrátil na Komoru so žiadosťou o poskytnutie informácii a predloženie interných dokumentov Komory.

(3)     Dňa 18. novembra 2004 úrad obdržal list od advokátskych spoločností Allen &
Overy Bratislava, s.r.o., Mostová 2, 811 02 Bratislava, Linklaters, s.r.o., Hlavné námestie 5, 811 01 Bratislava a Squire Sanders, s.r.o., Zochova 5, 811 03 Bratislava, v ktorom úrad informovali o zmenách v Advokátskom poriadku schválených Konferenciou advokátov, ktorá sa konala v dňoch 18. – 19. júna 2004 v Bratislave. Zároveň úrad upozornili, že zmeny Advokátskeho poriadku týkajúce sa obchodného mena a označenia advokátskej kancelárie (§ 37 Advokátskeho poriadku) obmedzujú hospodársku súťaž, nakoľko úprava obchodného mena jednoznačne sleduje zámer vylúčiť zahraničné advokátske kancelárie z účasti na právnej praxi na Slovensku pod svojimi zavedenými celosvetovými menami.

(4)   Úrad analyzoval príslušné ustanovenia Advokátskeho poriadku schválené na Konferencii advokátov v dňoch 18. – 19. júna 2004 v Bratislave. V liste č. 1144/PMÚ SR/2005, ktorým úrad oznamoval Komore začatie správneho konania, úrad zároveň Komoru žiadal o predloženie podkladov a informácií, predovšetkým o výklad ustanovenia Čl. 37 Advokátskeho poriadku a súvisiacich ustanovení týkajúcich sa regulácie reklamy advokátov a pravidiel používania obchodného mena.

1.	Účastníci konania

(5)   Podľa § 2 ods. 1 zákona tento zákon sa vzťahuje na podnikateľov, orgány štátnej správy pri výkone štátnej správy, orgány územnej samosprávy pri výkone samosprávy a pri prenesenom výkone štátnej správy a  orgány záujmovej samosprávy pri prenesenom výkone štátnej správy.

(6)     V  zmysle § 3 ods. 2 zákona podnikateľ na účely tohto zákona je podnikateľ podľa osobitného predpisu (§ 2 Obchodného zákonníka), ďalej fyzická osoba a právnická osoba, ich združenia a združenia týchto združení, ak ide o činnosti a konania, ktoré súvisia alebo môžu súvisieť so súťažou bez ohľadu na to, či tieto činnosti alebo konania sú alebo nie sú zamerané na dosahovanie zisku.

(7)      Podľa § 25 ods. 3, písm. a) zákona účastníkom konania v prípade dohody obmedzujúcej súťaž sú účastníci tejto dohody obmedzujúcej súťaž. Účastníkom tohto správneho konania je Komora.

(8)    Komora je nezávislou samosprávnou organizáciou zriadenou zákonom č. 132/1990 Zb. o advokácii v znení neskorších predpisov združujúca advokátov a advokátskych koncipientov. Vzhľadom na skutočnosť, že výkon advokácie je podnikaním a advokát má právne postavenie podnikateľa (§ 2 ods. 1, písm. c) Obchodného zákonníka), považuje sa Komora za združenie podnikateľov, t. j. podnikateľa v zmysle § 3 ods. 2 zákona. Vzhľadom na príslušné ustanovenia § 2 ods. 1 zákona č. 586/2003 Z. z. o advokácii v znení neskorších predpisov advokátom je ten, kto je zapísaný do zoznamu advokátov, ktorý vedie Slovenská advokátska komora.

2.	Právne zhodnotenie

(9)    Vzhľadom na to, že úrad analyzoval ustanovenia Advokátskeho poriadku schváleného na Konferencii advokátov, ktorá sa konala v dňoch 18. – 19. júna 2004, úrad v správnom konaní postupoval hmotnoprávne a procesne podľa zákona a posudzoval, či nedošlo k porušeniu § 4 ods. 1 zákona.

(10)      Úrad zároveň dospel k záveru, že prípad môže mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi Európskej únie. Podľa Článku 3 ods. 1 Nariadenia 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (ďalej len „Nariadenie“) ak orgány hospodárskej súťaže členských štátov alebo vnútroštátne súdy uplatňujú vnútroštátne právo na dohody, rozhodnutia združení podnikov alebo zosúladené postupy v zmysle Článku 81 ods. 1 Zmluvy (v súčasnosti Článok 101 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie  - ďalej len „Zmluva“), ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi v zmysle uvedeného ustanovenia, uplatnia aj Článok 81 Zmluvy na také dohody, rozhodnutia alebo zosúladené postupy.

(11)   Predovšetkým ustanovenia Advokátskeho poriadku upravujúce obchodné meno, resp. označenie advokátskej kancelárie (§ 37[4] a § 37 [5]) môžu pôsobiť diskriminačne voči zahraničným advokátom. Keďže úprava obchodného mena môže vylučovať zo slovenského trhu určitých súťažiteľov pôsobiacich na trhu Spoločenstva, ovplyvňuje štruktúru súťaže v rámci Spoločenstva a tým aj ekonomickú činnosť dotknutých podnikateľov.

(12)      Koncepcia obchodu medzi členskými štátmi nie je obmedzená len na tradičnú cezhraničnú výmenu tovarov a služieb, ale zahŕňa ďalšie cezhraničné ekonomické aktivity, vrátane etablovania sa. Úprava obchodného mena má jednoznačný vplyv na cezhraničné aktivity, t. j. aj vplyv na možnosť etablovania sa advokátov a zahraničných združení z Európskej únie na Slovensku.

(13)  Úrad podľa Článku 11 ods. 3 Nariadenia informoval Európsku komisiu o predmetnom konaní dňa 29. júna 2005.

3.    Chronológia prípadu

(14)    Úrad vydal v správnom konaní č. 0022/OD/2005 dňa 22.12.2005 rozhodnutie č. 2005/KH/1/1/136, ktorým rozhodol, že Advokátsky poriadok Komory schválený konferenciou advokátov dňa 19. júna 2004 v Bratislave je v ustanoveniach siedmej časti v znení, tak ako je uvedené v bode 1 výroku predmetného rozhodnutia, dohodou obmedzujúcou súťaž podľa § 4 ods. 1 zákona a  taktiež je podľa Článku 81 Zmluvy dohodou, ktorá môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktorej cieľom alebo výsledkom je vylúčenie, obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže a uložil Komore pokutu 50 000,- Sk.

(15)   Účastník konania prostredníctvom  svojho právneho zástupcu Mgr. Mareka Benedika, advokáta, Rudnayovo nám. č. 6, 811 01 Bratislava (ďalej len „právny zástupca“) voči tomuto rozhodnutiu podal rozklad. Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky (ďalej len „Rada úradu“) rozhodnutím č. 2006/KH/R/2/089 zo dňa 03.08.2006 prvostupňové rozhodnutie zmenila a zároveň upravila výšku pokuty na 100 000,- Sk. Voči rozhodnutiu Rady úradu podal účastník konania prostredníctvom právneho zástupcu žalobu, ktorá bola dňa 10.10.2006 doručená Krajskému súdu v Bratislave, Záhradnícka 10, 813 66 Bratislava (ďalej len „KS BA“).

(16)  Rozsudkom č. 2S 380/06-100 zo dňa 21.03.2007 (ďalej len „rozsudok KS BA“) KS BA zrušil rozhodnutie Rady úradu č. 2006/KH/R/2/089, ako aj  rozhodnutie úradu č. 2005/KH/1/1/136 podľa § 250j ods. 2 písm. a) Občianskeho súdneho poriadku (ďalej len „OSP“) a vec vrátil na ďalšie konanie. KS BA preskúmal žalobou napadnuté druhostupňové rozhodnutie a  prvostupňové rozhodnutie, konanie, ktoré im predchádzalo, ako aj spisový materiál s vecou súvisiaci a  dospel k nasledovným záverom:

•	Ustanovenia § 37 ods. 4 a 5 Advokátskeho poriadku sú jednoznačne sformulované tak, že diskriminujú zahraničné advokátske kancelárie, ktoré chcú poskytovať svoje služby pod zavedenými, celosvetovo známymi menami v Slovenskej republike (str. 10  rozsudku KS BA);
•	Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku (obsah reklamy) má protisúťažný a obmedzujúci charakter. Ustanovenie je vymedzené taxatívne, nedáva priestor pre poskytnutie iných informácií, ktoré sú  relevantné k celosvetovému obrazu o advokátskej kancelárií. Práve z dôvodu taxatívnosti neumožňuje poskytnúť verejnosti napr. informácie o cenách (str. 11 rozsudku KS BA);
•	Obmedzenia stanovené v § 38 ods. 2 a § 41 ods. 1 písm. d) a ods. 2 Advokátskeho poriadku (forma reklamy) sledujú legitímny účel zachovania dôstojnosti a dôveryhodnosti advokátskeho stavu a sú odôvodnené osobitou povahou výkonu advokátskeho povolania. Toto obmedzenie spĺňa požiadavku proporcionality z hľadiska ochrany hospodárskej súťaže (str. 12 a 13 rozsudku KS BA);
•	Vo vzťahu k námietkam týkajúcim sa zmeny uloženej sankcie súd uviedol, že žaloba je v tomto smere nedôvodná. Zvýšením pokuty nebola žalobcovi spôsobená nedôvodná ujma, pričom súd má za to, že neexistuje príčinná súvislosť medzi podaním rozkladu a zvýšením pokuty. Prvostupňový orgán pochybil pri stanovení pokuty tým, že vychádzal z nesprávnych údajov o obrate a tiež vzhľadom na strednú závažnosť obmedzenia stanovil pokutu neprimerane vysokým percentom z obratu. Rada úradu síce v absolútnom vyjadrení uložila vyššiu pokutu, avšak pri zníženom percentuálnom základe. Ustanovenia zákona stanovujú percentuálne vyčíslenia, preto v konečnom dôsledku  odvolací orgán znížil percentuálnu sadzu a nie konkrétnu sumu (str. 9 rozsudku KS BA).

(17) Voči rozsudku KS BA 2S 380/06-100 zo dňa 21.03.2007 úrad podal odvolanie v uvedenej právnej veci. Následne Najvyšší súd Slovenskej republiky, Župné námestie 13, 814 90 Bratislava (ďalej len „NS SR“) rozsudkom 2 Sžh 3/2007 zo dňa 21. januára 2009 rozhodol, že napadnutý rozsudok KS SR 2S 380/06-100 potvrdzuje.

(18)  Podľa § 250j ods. 6 OSP sú správne orgány viazané právnym názorom súdu. Administratívny spis k predmetnej veci bol úradu vrátený dňa 27.04.2009. Úrad sa zaoberal posúdením konania Komory a po opätovnom preskúmaní správneho spisu a po zvážení všetkých okolností prípadu, ako aj námietok a vyjadrení účastníka konania, Rady úradu a KS BA v rozhodnutí č 2009/KH/1/1/048 zo dňa 23.10.2009 rozhodol, že citované ustanovenia Advokátskeho poriadku uvedené v bode 1 výrokovej časti predmetného rozhodnutia sú podľa Článku 81 Zmluvy dohodou, ktorá môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktorej cieľom alebo výsledkom je vylúčenie, obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže a preto je zakázaná a zároveň je dohodou obmedzujúcou súťaž podľa § 4 ods. 1 zákona, ktorá je podľa § 4 ods. 4 tohto zákona zakázaná. Podľa § 2 ods. 3 v spojení s § 38 ods. 1 zákona za uzatvorenie dohody obmedzujúcej súťaž uvedenej v bode 1 výrokovej časti rozhodnutia uložil úrad účastníkovi konania pokutu vo výške 3 319 eur.

(19) Proti tomuto rozhodnutiu podal účastník konania prostredníctvom svojho právneho zástupcu v zákonom stanovenej lehote rozklad. Následne Rada úradu, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona, zrušila podľa § 59 ods. 3 zákona o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov rozhodnutie č. 2009/KH/1/1/048 a vec vrátila úradu na nové prejednanie a rozhodnutie.

(20) Administratívny spis k predmetnej veci bol úradu vrátený dňa 08.03.2010. Úrad sa zaoberal posúdením konania Komory a po opätovnom preskúmaní správneho spisu a po zvážení všetkých okolností prípadu, ako aj námietok a vyjadrení účastníka konania, Rady úradu a KS BA dospel k nasledovným záverom.

4.	Relevantné trhy

(21)     Podľa § 3 ods. 3 zákona relevantný trh je priestorový a časový súbeh ponuky a dopytu takých tovarov, ktoré sú na uspokojenie určitých potrieb z hľadiska užívateľa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné.

(22)   Podľa § 3 ods. 4 zákona tovarový relevantný trh zahŕňa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary schopné uspokojiť určitú potrebu užívateľov.

(23)     Podľa § 3 ods. 6 zákona priestorový relevantný trh je vymedzený územím, na ktorom sú súťažné podmienky také homogénne, že toto územie môže byť odčlenené od ostatných území s odlišnými súťažnými podmienkami.

(24)     Úrad na základe zhodnotenia všetkých skutočností ako tovarový relevantný trh vymedzil trh poskytovania služieb advokácie, nakoľko tento trh bol ovplyvnený ustanoveniami Advokátskeho poriadku schválenými na Konferencii advokátov v dňoch 18. - 19. júna 2004 v Bratislave.

(25)   Ako priestorový relevantný trh úrad vymedzil územie Slovenskej republiky, keďže sa jedná o územie, na ktorom sú súťažné podmienky poskytovania advokátskych služieb také homogénne, že toto územie môže byť odčlenené od ostatných území s odlišnými súťažnými podmienkami.

5.	Dohoda obmedzujúca súťaž 

(26)      Pri posudzovaní predmetnej dohody úrad vychádzal z ustanovenia § 4 ods. 1 zákona, podľa ktorého dohoda a zosúladený postup podnikateľov, ako aj rozhodnutie združenia podnikateľov, ktoré majú za cieľ alebo môžu mať za následok obmedzovanie súťaže, sú zakázané, ak tento zákon neustanovuje inak.

(27)    Podľa § 4 ods. 2 písm. c) zákona rozhodnutie združenia podnikateľov je právny akt orgánu združenia, ako aj odporúčanie orgánu združenia.

(28)        Čl. 101 (1) Zmluvy uvádza :

	„So spoločným trhom sú nezlučiteľné, a preto zakázané, všetky dohody medzi podnikateľmi, rozhodnutia združení podnikateľov a jednania vo vzájomnej zhode, ktoré by mohli ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktorých cieľom alebo výsledkom je vylúčenie, obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže na spoločnom trhu, najmä tie, ktoré :
a)	priamo alebo nepriamo určujú nákupné alebo predajné ceny alebo iné obchodné podmienky;
b)	obmedzujú alebo kontrolujú výrobu, odbyt, technický rozvoj alebo investície;
c)	rozdeľujú trhy alebo zdroje zásobovania;
d)	uplatňujú voči obchodným partnerom rozdielne podmienky pri plnení rovnakej povahy, čím sú niektorí parteri znevýhodnení v hospodárskej súťaži;
e)	podmieňujú uzavretie zmluvy tým, že druhá strana prijme ďalšie plnenie, ktoré ani vecne, ani podľa obchodných zvyklostí s predmetom tejto zmluvy nesúvisia.“

(29)   Úrad po obdržaní administratívneho spisu k prípadu opätovne vyhodnotil Advokátsky poriadok a dospel k záveru, že nasledujúce ustanovenia siedmej časti Advokátskeho poriadku – Informácie o výkone advokácie a reklama – obmedzovali advokátov v možnosti propagácie svojich služieb a sú v rozpore s § 4 ods. 1 zákona, ako aj s Článkom 101 (1) Zmluvy.

a) Ustanovenie § 37 ods. 4 Advokátskeho poriadku v znení :

„Obchodné meno advokátskej kancelárie, ktorá poskytuje právne služby nesmie byť zameniteľné s obchodným menom advokátskej kancelárie alebo obchodnej spoločnosti poskytujúcej právne služby na území Slovenskej republiky i mimo územia Slovenskej republiky“

v časti týkajúcej sa územia mimo Slovenskej republiky;

b) Ustanovenie § 37 ods. 5 Advokátskeho poriadku v znení :

„Označenie advokátskej kancelárie nesmie obsahovať priezvisko fyzickej osoby, ktorá nie je a nikdy ani nebola spoločníkom“;

c) Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku v znení :

„Advokát, združenie a  spoločnosť môže verejnosť informovať o poskytovaní právnych služieb a výkone svojho povolania s uvedením nasledujúcich skutočností :
a)	označenie kancelárie a sídlo advokáta, združenia alebo spoločnosti s prípadným situačným náčrtkom, kontaktné údaje (telefón, mobil, fax, e-mail). Možno sa tiež prezentovať osobnou fotografiou, fotografiou so spoločníkmi, koncipientami a pod.,
b)	osobnostný profil advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta spoločníka (dátum narodenia, vzdelanie, prax, jazykové znalosti, údaj o zápise do zoznamu advokátov), údaje o koncipientoch a odborných zamestnancoch advokáta alebo spoločnosti,
c)	odborné zameranie; informácia o odbornom zameraní nesmie vyzdvihovať osobné vlastnosti a profesionálne kvality advokáta alebo advokáta – účastníka alebo advokáta – spoločníka, výhodnosť podmienok poskytovania právnych služieb, zdôrazňovať špecializáciu v určitom právnom odbore a pod.,
d)	údaje o spolupráci s inými advokátmi, združeniami, zahraničnými združeniami a spoločnosťami.

(30)   Komora v súlade so zákonom o advokácii vydáva predpisy Komory (§ 66 ods. 5 zákona o advokácii), ktorými sú najmä advokátsky poriadok, organizačný poriadok, rokovací poriadok, volebný poriadok a disciplinárny poriadok. Predpisy Komory prijaté v súlade so zákonom o advokácii sú pre advokátov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a medzinárodných advokátov záväzné (§ 75 ods. 1 zákona o advokácii). V súčasnosti je teda pre advokáta záväzný aj Advokátsky poriadok z 19. júna 2004, ktorý v v siedmej časti obsahuje požiadavky, ktoré musí spĺňať označenie kancelárie advokáta, obchodné meno advokátskej kancelárie a propagácia advokátskych služieb.
(31)  Advokátsky poriadok z 19. júna 2004 je zároveň záväzný aj pre všetkých advokátov združenia advokátov, ako aj obchodné spoločnosti.
(32)   Úrad opätovne zhodnotil ustanovenia siedmej časti Advokátskeho poriadku, ako aj stanovisko Komory k týmto ustanoveniam.
(33)  Predmetné ustanovenia Advokátskeho poriadku, ktoré obmedzujú reklamu advokátov, podľa názoru úradu obmedzujú voľnosť advokátov pri propagácií služieb a majú negatívny vplyv na intenzitu súťaže na vymedzenom relevantnom trhu. Úrad konštatuje, že obchod medzi členskými štátmi EU ovplyvňujú predovšetkým ustanovenia  upravujúce obchodné meno, resp. označenie advokátskej kancelárie (§ 37 [4] a 37 [5]) Advokátskeho poriadku.
a)	Ustanovenie § 37 ods. 4 a 5 Advokátskeho poriadku

(34)  Úprava obchodného mena, resp. označenie advokátskej kancelárie bráni slovenským advokátom využívať výhody vyplývajúce z možností, ktoré takéto zahraničné advokátske kancelárie poskytujú, pretože im zakazuje používať meno týchto spoločností, aj keď na to majú plný súhlas vlastníka alebo vlastníkov týchto mien, s ktorými spolupracujú alebo majú iný trvalý obchodný vzťah. Bez možnosti používať medzinárodné meno a povesť takej firmy v Slovenskej republike stráca slovenský advokát, ktorý si želá pričleniť sa k takému zahraničnému združeniu so sídlom v EÚ, rozhodujúci prvok, ktorý tieto advokátske kancelárie z EÚ požadujú, čím úprava obchodného mena vytvára prekážku pre takéto advokátske kancelárie z EÚ etablovať sa na Slovensku a spájať sa so slovenskými advokátmi a naopak.

(35)   Úrad dospel k záveru, že takto formulované ustanovenia Advokátskeho poriadku zároveň diskriminujú zahraničné advokátske kancelárie, ktoré majú záujem poskytovať aj na Slovensku svoje služby pod zavedenými, celosvetovo známymi menami. Po službách takýchto firiem s medzinárodným pokrytím existuje dopyt najmä zo strany klientov, ktorí sú nadnárodnými spoločnosťami a pôsobia vo viacerých krajinách. V tomto prípade medzinárodne známe a uznávané meno predstavuje konkurenčnú výhodu spojenú s obchodnou povesťou. Uvedené ustanovenia Advokátskeho poriadku bránia využívaniu týchto výhod, čo je v konečnom dôsledku v neprospech klientov, ktorí majú takto sťažený prístup k službám, ktoré požadujú. 

(36)    Úprava obchodného mena sa môže dotknúť všetkých advokátov z EÚ, ktorí sú členmi združení so sídlom v EÚ a ktorí vo svojom domovskom členskom štáte legálne používajú meno spoločníkov, ktorí už buď zomreli alebo odišli do dôchodku. Aj keď zahraničné združenie nesie meno niektorého zo svojich spoločníkov, iní spoločníci toho istého združenia, ktorí majú v úmysle založiť tuzemskú spoločnosť, by nesmeli použiť meno svojho domovského združenia, keďže spoločníkmi tuzemskej spoločnosti by neboli všetci spoločníci ich domovského združenia.

(37)  Keďže úprava obchodného mena vylučuje zo slovenského trhu určitých súťažiteľov pôsobiacich na trhu Spoločenstva, ovplyvňuje štruktúru súťaže v rámci Spoločenstva a tým aj ekonomickú činnosť dotknutých podnikateľov. 

(38)   Slovenské právo už obsahuje úpravu ochrany obchodného mena a ochranu pred zameniteľnosťou obchodných mien, a to v Obchodnom zákonníku v § 12 (1). Ten, koho práva boli dotknuté neoprávneným používaním obchodného mena, môže sa proti neoprávnenému užívateľovi domáhať, aby sa takého konania zdržal a odstránil závadný stav. Ďalej môže požadovať vydanie bezdôvodného obohatenia a primerané zadosťučinenie, ktoré sa môže poskytnúť aj v peniazoch. (2) Ak sa neoprávneným používaním obchodného mena spôsobila škoda, možno sa jej náhrady domáhať podľa tohto zákona. (3) Súd môže účastníkovi, ktorého návrhu sa vyhovelo, priznať v rozsudku právo uverejniť rozsudok na trovy účastníka, ktorý v spore neuspel, a podľa okolností určiť aj rozsah, formu a spôsob uverejnenia. Neexistuje legitímny nárok, ktorý by opodstatnil osobitnú úpravu pre oblasť právnych služieb a najmä v takom rozsahu, v akom to riešia príslušné ustanovenia Advokátskeho poriadku. Obchodný zákonník chráni majiteľov pred rizikom zámeny existujúcich obchodných mien s novými a táto ochrana je daná nielen majiteľovi obchodného mena, ktorého práva boli porušené, ale aj iným súťažiteľom a spotrebiteľom. Tejto ochrany sa možno domáhať na slovenských súdoch a dostupné právne nároky siahajú od možnosti domáhať sa voči neoprávnenému užívateľovi, aby sa takého konania zdržal a odstránil závadný stav, až po možnosť požadovať zadosťučinenie alebo náhradu škody alebo vydanie bezdôvodného obohatenia. Verejný záujem je teda dostatočne chránený týmito ustanoveniami.

(39)     Úrad zároveň konštatuje, že napriek tomu, že zákon o advokácii v § 75 ods. 1 určuje pre obchodné spoločnosti, advokátov, advokátskych koncipientov, euroadvokátov, zahraničných advokátov a medzinárodných advokátov, združenia advokátov povinnosť dodržiavať predpisy Komory, tieto predpisy nemôžu byť v rozpore s inými právnymi normami, v tomto prípade v rozpore s § 4 zákona, resp. Čl. 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

(40)   Predmetné ustanovenia Advokátskeho poriadku sa úpravou obchodného mena, ako aj možnosťou propagácie advokátov zaoberajú nad rámec zákona o advokácii, ako aj zákona č. 147/2001 Z. z. o reklame.

 (41)   Z vyjadrenia Komory, ako aj z došetrovania vykonaného Radou úradu (zápisnica z podania ústneho vysvetlenia zo dňa 20.04.2006, vyjadrenia niektorých oslovených advokátskych kancelárií) vyplynulo, že Komora nebráni používaniu obchodného mena medzinárodných advokátskych kancelárií domácimi firmami a takéto firmy zapisuje do zoznamu, ktorý Komora vedie podľa § 12 ods. 2 zákona o advokácii, pokiaľ Komore predložia súhlas oprávneného subjektu s používaním tohto mena. Úrad v tejto súvislosti uvádza, že takýto postup však jednoznačne nemožno vyvodiť z posudzovaných ustanovení Advokátskeho poriadku, ktoré sa vôbec nezmieňujú o možnosti alebo povinnosti tuzemskej advokátskej kancelárie predložiť Komore súhlas s používaním mena zahraničnej spoločnosti. Zo znenia posudzovaných ustanovení Advokátskeho poriadku jednoznačne vyplýva zákaz akéhokoľvek použitia takéhoto označenia, či už so súhlasom alebo bez súhlasu oprávneného subjektu.  Uvedené odôvodnenie sa vzťahuje aj na ustanovenie § 37 ods. 5 Advokátskeho poriadku, pretože v prípade zahraničných advokátskych kancelárií často obchodné meno tejto spoločnosti tvoria mená fyzických osôb (napr. Allen&Overy, White&Case a pod.).  
 
(42)    Právny zástupca vo svojom vyjadrení dňa 20.04.2006 (zápisnica z podania ústneho vysvetlenia) uviedol, že ustanovenia Advokátskeho poriadku a Obchodného zákonníka upravujú rozdielnu matériu. Advokátsky poriadok obsahuje úpravu označenia advokátskej kancelárie, Obchodný zákonník upravuje obchodné meno obchodnej spoločnosti, ale označenie advokátskej kancelárie neupravuje. Ustanovenia Obchodného zákonníka majú súkromnoprávny charakter, poskytujú ochranu súkromným záujmom a ich aplikácia závisí od vôle dotknutej osoby            (poškodeného). Naopak, ustanovenia Advokátskeho poriadku chránia verejný záujem (predovšetkým záujem klientov, t.j. spotrebiteľov právnych služieb, pred klamlivým označovaním advokátskych kancelárií) a umožňujú Komore ako kompetentnému orgánu v odôvodnených prípadoch zasiahnuť. 

(43)    Úrad sa s týmto vysvetlením nestotožňuje. Je pravdou, že Obchodný zákonník upravuje len obchodné meno spoločnosti, nie označenie advokátskej kancelárie, avšak pokiaľ je súčasťou označenia advokátskej kancelárie obchodné meno spoločnosti (§ 37 ods. 7 Advokátskeho poriadku), vzťahujú sa ustanovenia Obchodného zákonníka v plnom rozsahu aj na označenie advokátskej kancelárie. 

(44)  Ustanovenie § 37 ods. 4 Advokátskeho poriadku úrad považuje za obmedzujúce len v časti týkajúcej sa územia mimo Slovenskej republiky. Bez tejto časti totiž toto ustanovenie korešponduje právnej úprave v Obchodnom zákonníku a nie je možné považovať ho za obmedzujúce. Vo vzťahu k zahraničným advokátskym kanceláriám však takéto obmedzenie nie je nevyhnutné ani z dôvodu ochrany klientov, či verejného záujmu a nespĺňa teda ani požiadavku primeranosti. 

(45)  Podľa názoru úradu posudzované ustanovenia Advokátskeho poriadku predstavujú nadmerné a neodôvodnené obmedzenie s negatívnymi dopadmi na hospodársku súťaž. 
 
b)	Ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku

(46)   Úrad dospel k záveru, že  ustanovenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku má obmedzujúci charakter, nakoľko predstavuje taxatívne stanovenie obsahu informácií, o ktorých môže advokát informovať verejnosť. 

(47)   Z ekonomických teórií vyplýva, že reklama uľahčuje súťaž tým, že informuje klienta o rôznych produktoch a tým mu umožňuje kvalifikovanejšie  rozhodovanie. Obmedzenia reklamy môžu znižovať intenzitu súťaže tým, že zvyšujú náklady na získavanie informácií o rôznych produktoch, čím spotrebiteľom sťažujú prístup k produktu, ktorý najlepšie zodpovedá ich predstavám o kvalite a cene.   
		
(48) V slovenskom právnom poriadku existujú obmedzenia reklamy stanovené Obchodným zákonníkom a zákonom o reklame. Obchodný zákonník priamo zakazuje klamlivú reklamu ako súčasť nekalej súťaže a zároveň stanovuje aj právne prostriedky ochrany. Zákon o reklame, okrem všeobecných požiadaviek na reklamu, osobitne upravuje aj reklamu pri niektorých druhoch tovarov, kde sú potrebné osobitné opatrenia na ochranu klientov (alkoholické nápoje, tabakové výrobky, zbrane  a strelivo a iné). V žiadnom ustanovení však nestanovuje osobitné požiadavky na reklamu pri poskytovaní služieb advokácie. 

(49)  Úrad v tejto súvislosti poukazuje na výsledky výskumu, ktoré dokazujú, že práve obmedzenia reklamy môžu mať potenciálne negatívny dopad na súťaž. Za určitých okolností zvyšujú poplatky za poskytovanie takýchto služieb bez pozitívneho vplyvu na kvalitu poskytovaných služieb. Obmedzenie reklamy ako také nezabezpečuje dostatočnú ochranu pred asymetriou informácií. Naopak, práve pravdivá a objektívna reklama môže spotrebiteľom pomôcť prekonať informačnú asymetriu a umožniť im tak lepšie rozhodovanie pri nákupe danej služby. 

(50)  Účastník konania na podporu svojich záverov o nevyhnutnosti regulácie reklamy pri poskytovaní advokátskych služieb uviedol porovnania právnych úprav v niektorých členských štátoch EÚ (doplnenie rozkladu, list ev. pod č. 657/2006, doručený 09.02.2006). V tomto smere úrad poukazuje na vývoj v niektorých krajinách EÚ, kde za posledné desaťročia došlo k postupnému  uvoľneniu či odstráneniu niektorých obmedzení v reklame. Konkrétne, pri poskytovaní právnych služieb boli obmedzenia reklamy odstránené v Spojenom Kráľovstve už v sedemdesiatych rokoch, v Dánsku v deväťdesiatych rokoch minulého storočia a v posledných rokoch došlo aj k uvoľneniu prísnych obmedzení reklamy v Nemecku. 

(51)   Úrad nespochybňuje právomoc Komory v rámci výkonu samosprávy upraviť aj osobitné požiadavky na reklamu pri poskytovaní advokátskych služieb a v rámci nej stanoviť aj prípadné obmedzenia, tieto však nesmú byť v rozpore so zákonom o ochrane hospodárskej súťaže. 

(52)   Takto formulované obmedzenie reklamy neumožňuje spotrebiteľom získať taký rozsah objektívnych, transparentných a overiteľných informácií, ktoré mu môžu napomôcť pri rozhodovaní o výbere poskytovateľa advokátskych služieb. Uvedené ustanovenie Advokátskeho poriadku neumožňuje jednotlivým poskytovateľom advokátskych služieb informovať klientov napr. o cenách za poskytované služby. Právny zástupca účastníka konania síce do zápisnice dňa 20.04.2006 uviedol, že je možné takúto informáciu zverejniť, podľa názoru úradu však znenie § 38 ods. 1 Advokátskeho poriadku takýto postup jednoznačne neumožňuje. 

 (53)     Komora vo svojich stanoviskách k niektorým ustanoveniam siedmej časti Advokátskeho poriadku, ktoré úradu predložila v dňoch 18. júla 2005, 10. novembra 2005 a 13. decembra 2005 uviedla nasledujúce skutočnosti. 
(54)     Spoločníkmi obchodnej spoločnosti založenej na účel poskytovania právnych služieb môžu byť len advokáti, ktorí svojím rozhodovaním priamo ovplyvňujú aj obchodné meno a ostatné pomery danej spoločnosti. Ak sú predpisy Komory záväzné pre advokátov, tak skrz nich tieto predpisy nepriamo zaväzujú aj nimi založené a riadené obchodné spoločnosti. Práve povinnosťou advokátov – spoločníkov týchto spoločností je zabezpečiť, aby obchodné meno ich spoločnosti bolo v súlade s uvedenými predpismi.
(55)    Na tieto obchodné spoločnosti sa primerane použije aj ustanovenie § 18 zákona o advokácii (§ 14 ods. 8, § 15 ods. 8 tohto zákona), podľa ktorého aj tieto obchodné spoločnosti musia dodržiavať aj iné pravidlá, ktoré určuje Komora. Takým predpisom nesporne  je aj Advokátsky poriadok, preto povinnosť dodržiavať jeho pravidlá je týmto spôsobom priamo uložená aj obchodným spoločnostiam založeným podľa zákona na poskytovanie právnych služieb.
(56)   Z uvedeného vyplýva, že aj v otázkach obchodného mena a označenia kancelárie sa tieto obchodné spoločnosti musia riadiť predovšetkým ustanoveniami Zákona o advokácii a  na základe jeho zákonného zmocnenia vydaného Advokátskeho poriadku a  len ak z týchto predpisov nevyplýva inak, tak sa riadia ustanoveniami Obchodného zákonníka.  

(57)    Základom špecifickej úpravy reklamy v advokácii je zákon o advokácii (§ 18 ods. 3) a na základe neho vydaný advokátsky poriadok, schválený konferenciou advokátov. Ako predpis Komory ustanovuje pravidlá a postup pri propagácii právnych služieb a svojím normatívnym obsahom realizuje ciele zákona a zámery Čl. 35 ods. 2 Ústavy. Vo svetle týchto normatívnych aktov je každé tvrdenie o neregulovanom povolení advokátskej reklamy neopodstatnené a nemá oporu v pozitívnom práve.

(58)    Reklama je v SR právne regulovaná. Má svoju legislatívu, ktorej súčasťou sú aj zákon o advokácií a advokátsky poriadok. Je vecou Slovenskej advokátskej komory upraviť formy a obsah reklamy tak, aby optimálne spĺňala požiadavky § 18 ods. 3 zákona a rešpektovala dôstojnosť advokátskeho stavu, jeho etickú a profesijnú autoritu.

(59)   Komora vo svojom stanovisku ďalej uvádza, že uvoľnenie reklamy bez garancií jej korektnosti môže naopak viesť k tomu, že sa súťaž obmedzí. Väčšie, bohatšie kancelárie si budú môcť dovoliť reklamu, čím vytlačia z trhu tých (i kvalitných), ktorí na reklamu nemajú peniaze.

(60)   Úrad konštatuje, že Komora v svojom stanovisku k siedmej časti Advokátskeho poriadku dostatočným spôsobom nezdôvodnila potrebu regulácie reklamy pri poskytovaní služieb advokácie, ani opodstatnenie úpravy obchodného mena resp. označenia advokátskej kancelárie, tak ako bola prijatá na Konferencii advokátov v dňoch 18.-19. júna 2004.
(61) Na základe uvedených skutočností dospel úrad k záveru, že citované ustanovenia siedmej časti Advokátskeho poriadku – Informácie o výkone advokácie a reklama – sú dohody obmedzujúce súťaž podľa § 4 ods. 1 zákona, ktoré sú podľa § 4 ods. 4 zákona zakázané. Uvedené ustanovenia sú zároveň v rozpore s čl. 101 (1) Zmluvy.
6.	Vyjadrenie účastníka správneho konania

(62) Dňa 31.03.2010  úrad v  zmysle § 33 zákona adresoval listom č. 1201/PMÚSR/2010 právnemu zástupcovi účastníka konania výzvu pred vydaním rozhodnutia, v ktorom úrad stanovil právnemu zástupcovi lehotu 10 pracovných dní odo dňa prevzatia predmetného listu na vyjadrenie sa  k podkladu a k spôsobu jeho zistenia, prípadne aby navrhol jeho doplnenie a úrad zároveň podal informáciu o záveroch prešetrovania, ku ktorým na základe jemu dostupných informácií a podkladov dospel. 

(63) Dňa 20.04.2010 úrad listom č. 1503/PMÚSR/2010 obdržal od právneho zástupcu vyjadrenie, v ktorom uvádza nasledovné skutočnosti:

(i)	„v prvom rade poukazujeme na všetky naše doterajšie podania v danej veci, osobitne na rozklad proti rozhodnutiu Protimonopolného úradu SR č.: 2009/KH/1/1/048 zo dňa 23.10.2009, na ktorých v plnom rozsahu trváme“;

(ii)	„stotožňujeme sa s argumentáciou v rozsudku Krajského súdu v Bratislave sp. zn. 2S 380/06 zo dňa 21.03.2007 v časti, v ktorej prisúdil účastníkom konania napadnuté rozhodnutia ako nezákonné a s rozsudkom Najvyššieho súdu SR sp. zn. Sžh 3/2009 zo dňa 21.03.2007 v časti, v ktorej túto argumentáciu potvrdil ako vecne správnu“;

(iii)	„nestotožňujeme sa však s argumentáciou súdov v tej časti, v ktorej neakceptovali naše námietky voči postupu a rozhodnutiam správneho orgánu. Osobitne poukazujeme na zásadu reformatio in peius a povinnosť správneho orgánu zohľadňovať pri stanovení výšky sankcie všetky relevantné skutočnosti, a to aj tie, ktoré svedčia v prospech účastníka konania“;

(iv)	„máme za to, že v danom prípade nie je opodstatnené  uloženie žiadnej peňažnej sankcie, a to vzhľadom na skutočnosti uvádzané v našich predchádzajúcich podaniach, na prieťahy v správnom konaní, ktoré trvá už piaty rok a na skutočnosť, že súdy nie v zanedbateľnom rozsahu, na rozdiel od správneho orgánu, považovali postup účastníka konania za lege artis.“

(64) K predloženému stanovisku právneho zástupcu k výzve pred vydaním rozhodnutia úrad uvádza nasledovné skutočnosti.

(65)    Podľa § 250j ods. 6 OSP sú správne orgány viazané právnym názorom súdu, preto sa úrad zaoberal dôvodmi zrušenia rozhodnutí úradu a Rady úradu uvedenými v predmetnom rozsudku KS BA a  NS SR.  Úrad sa v súlade s názorom KS BA a NS SR zaoberal posúdením konania Komory a po opätovnom preskúmaní správneho spisu a po zvážení všetkých okolností prípadu, ako aj námietok a vyjadrení účastníka konania, Rady úradu, KS BA a  NS SR dospel k tým záverom, ktoré sú uvedené v tomto rozhodnutí. 

(66)  V súvislosti s otázkou zásady reformatio in peius a povinnosti úradu zohľadňovať pri stanovení výšky sankcie všetky relevantné skutočnosti, a to aj tie, ktoré svedčia v prospech účastníka konania, úrad odkazuje na rozsudok KS BA, cit.: „žalovaný vo svojom písomnom vyjadrení k čl. II žaloby uviedol, že zvýšením pokuty nebola žalobcovi spôsobená nedôvodná ujma a taktiež neexistuje príčinná súvislosť medzi podaním rozkladu a zvýšením pokuty. Žalovaný výrokom o zmene výšky pokuty konštatoval aj čiastočnú zmenu v hodnotení protisúťažného konania žalobcu. Prvostupňový orgán pochybil pri stanovení výšky pokuty tým, že pri výpočte zohľadnil nesprávny údaj o obrate žalobcu a tiež vzhľadom na strednú závažnosť protisúťažného konania žalobcu stanovil pokutu neprimerane vysokým percentom z nesprávne zisteného obratu“. V tomto prípade KS BA a NS BA jednoznačne rozhodol, že Rada úradu zmenou pokuty nepochybila a jej postup bol v súlade so zákonom. Rozsudok KS BA bol potvrdený rozsudkom NS BA.

(67)    K otázke uloženia pokuty úrad poukazuje na ustanovenie § 38 ods. 10 zákona, podľa ktorého úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku trvania porušovania ustanovení tohto zákona, porušovania ustanovení osobitného predpisu alebo porušovania podmienky, povinnosti alebo záväzku uloženého rozhodnutím úradu. Úrad pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy jeho povahu, skutočný dopad na trh a tam kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné skutočnosti, najmä opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v  dôsledku porušovania alebo neplnenie dohody obmedzujúcej súťaž v praxi. 

(68) V nadväznosti na citované ustanovenie zákona si úrad nie je vedomý akýchkoľvek postupov, ktoré by boli v rozpore so zákonom, nakoľko tak v prvostupňovom ako aj v druhostupňovom rozhodnutí úrad vyhodnotil pri ukladaní pokuty všetky zákonom posudzované skutočnosti.

(69) K námietke neopodstatnenosti uloženia peňažnej sankcie úrad dáva do pozornosti ustanovenie § 38 ods. 1 zákona, podľa ktorého úrad za porušenie ustanovení § 4 ods. 1 zákona uloží pokutu podnikateľovi do 10 % z obratu podľa § 10 ods. 3 zákona za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie a podnikateľovi, ktorý za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie dosiahol obrat do 330 eur alebo ktorý nemal žiadny obrat, alebo podnikateľovi, ktorého obrat nemožno vyčísliť, pokutu do 330 000 eur. Z uvedeného ustanovenia jednoznačne vyplýva zákonná povinnosť uložiť v prípade citovaných porušení zákona sankciu vo forme peňažnej pokuty.

(70) V súvislosti s možnými prieťahmi v konaní, nakoľko správne konanie trvá piaty rok, úrad uvádza nasledovné.

„Účelom práva na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov je odstránenie stavu právnej neistoty, v ktorej sa nachádza osoba domáhajúca sa rozhodnutia štátneho orgánu. Tento účel možno dosiahnuť len právoplatným rozhodnutím. Nepostačuje, že štátny orgán vo veci koná. Konanie bez zbytočných prieťahov nie je možné  presne časovo ohraničiť. Základným kritériom pri hodnotení prieťahov v konaní je zložitosť veci, podmienená skutkovým stavom a platnou právnou úpravou konkrétnej veci, v ktorej štátny orgán (súd) koná. Priznanie ústavného práva na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov zakladá povinnosť súdu aj sudcu na organizovanie práce tak, aby sa toto ústavné právo objektívne realizovalo....“

	„Podľa čl. 6 Dohovoru o ľudských právach primeranosť konania sa musí posudzovať podľa okolností prípadu. Treba prihliadať predovšetkým na zložitosť veci, správanie sa účastníkov konania (sťažovateľa) a na postup správnych alebo súdnych orgánov.“

(71)  Ohľadom namietaným prieťahom v konaní úrad dáva taktiež do pozornosti  § 30 zákona, predmetom ktorého je úprava lehôt na rozhodnutie a § 38 ods. 8 zákona, ktorý upravuje lehoty na uloženie pokuty.

(72)   Uvedenú námietku právneho zástupcu úrad  považuje za irelevantnú, nakoľko svojim zákonným postupom v priebehu tohto správneho konania si nie je vedomý porušenia ústavného práva garantovaného v  čl. 48 ods. 2 zákona č. 460/1992 Zb. Ústava Slovenskej Republiky v znení neskorších predpisov, ako aj porušenia zákona.

7.	Uloženie pokuty

(73)   Podľa § 38 ods. 1 zákona úrad za porušenie ustanovení § 4 ods. 1 zákona uloží pokutu podnikateľovi do 10 % z obratu podľa § 10 ods. 3 zákona za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie a podnikateľovi, ktorý za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie dosiahol obrat do 330 eur alebo ktorý nemal žiadny obrat, alebo podnikateľovi, ktorého obrat nemožno vyčísliť, pokutu do 330 000 eur.

(74)  V zmysle § 38 ods. 4 zákona predchádzajúcim účtovným obdobím  je rok predchádzajúci roku, v ktorom bolo vydané rozhodnutie úradu.

(75)  V tomto prípade je to obdobie roka 2009. Z údajov, ktoré boli úradu predložené vyplýva, že obrat Komory bol v roku 2009 1 461 849 eur.

(76)  Podľa § 38 ods. 10 zákona úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku trvania porušovania ustanovení tohto zákona. Úrad pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy jeho povahu, skutočný dopad na trh  a  tam, kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné skutočnosti, najmä opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v  dôsledku porušovania alebo neplnenie dohody obmedzujúcej súťaž v praxi.

(77) Pri stanovovaní výšky pokuty podľa § 38 ods. 1 zákona úrad zohľadnil nasledujúce skutočnosti. 

(78)  Pri posudzovaní závažnosti porušovania ustanovení tohto zákona úrad dospel k záveru, že ustanovenia Advokátskeho poriadku týkajúce sa obchodného mena a označenia advokátskej kancelárie (§ 37 ods. 4 a § 37 ods. 5), ktoré stanovujú obmedzujúce podmienky používania obchodného mena pri označení advokátskych kancelárií predstavujú závažné porušenie zákona, nakoľko majú za cieľ obmedzovanie súťaže a diskrimináciu predovšetkým zahraničných advokátskych kancelárií. 

(79) 	Právny zástupca Komory v tejto súvislosti namietal, že Komora v praxi nebránila zahraničným kanceláriám vo voľnej tvorbe obchodného mena a že v praxi nakoniec žiadateľov, ktorí predložili súhlas s používaním obchodného mena, do zoznamu § 12 ods. 2 zákona o advokácii zapísala. 

(80)	Právny zástupca účastníka konania tiež uviedol, že zápis do tohto zoznamu má len deklaratórny charakter a nie je podmienkou poskytovania právnych služieb, takže absencia zápisu spoločnosť neobmedzuje v poskytovaní právnych služieb. 

(81)	Úrad nesúhlasí s touto námietkou. Podmienkou poskytovania právnych služieb advokátmi je aj dodržiavanie právnych predpisov a predpisov Komory. V prípade, že advokát porušuje povinnosti vyplývajúce zo zákona o advokácii alebo z predpisov Komory, Komora mu môže v disciplinárnom konaní uložiť disciplinárne opatrenia, kam patrí, okrem iného, aj pozastavenie výkonu advokácie a vyčiarknutie zo zoznamu advokátov. 
	
(82)	Úrad v tejto súvislosti uvádza, že zápis advokátskej spoločnosti do zoznamu má význam najmä z hľadiska možností klientov získať informáciu o poskytovateľoch advokátskych služieb. Tento zoznam vedie Komora, je publikovaný aj na jej internetovej stránke a vzhľadom na limitované možnosti advokátskych spoločností informovať klientov o poskytovaných službách tak predstavuje významný prostriedok prezentácie a zdroj informácií ako pre samotných advokátov, tak aj pre verejnosť. Možno dôvodne predpokladať, že pokiaľ Komora do zoznamu určitú spoločnosť nezapíše, spotrebiteľ má veľmi zúžené možnosti dozvedieť sa, že takáto spoločnosť na trhu vôbec pôsobí. 

(83)	Napriek tomu, že nebolo preukázané priame vylúčenie advokátskych spoločností z pôsobenia na slovenskom trhu, postup, ktorý Komora v praxi realizovala priamo z  Advokátskeho poriadku nevyplýva a  pre prípadných zahraničných záujemcov o pôsobenie na Slovensku mohli takto nejasne formulované ustanovenia  a  prax Komory, ktorá nemá oporu v Advokátskom poriadku, odradiť od zámeru pôsobiť v SR. Úrad preto nemôže konštatovať, že konanie Komory nemalo žiadny skutočný dopad na trh.

(84)	Ustanovenie § 38 ods. 1, ktoré reguluje reklamu, je menej závažné, nakoľko nemá diskriminačný charakter a môže mať za následok zníženie intenzity súťaže na vymedzenom relevantnom trhu.

(85) 	Pri posudzovaní dĺžky protiprávneho konania Komory, úrad vychádzal zo skutočnosti, že príslušné ustanovenia Advokátskeho poriadku sú platné a účinné od 19. júna 2004 do súčasnosti, t.j. do vydania tohto rozhodnutia, čo predstavuje porušovanie zákona v dĺžke viac ako 5 rokov a 10 mesiacov.

(86) Úrad zobral taktiež do úvahy skutočnosť, že predmetné ustanovenia Advokátskeho poriadku obmedzujú súťaž na celom území Slovenskej republiky, sú záväzné pre všetkých advokátov pôsobiacich na Slovensku a zároveň majú vplyv na obchod medzi členskými štátmi Európskej únie. 

(87) 	Úrad konštatuje, že v porovnaní s posúdením konania Komory v rozhodnutí úradu č. 2005/KH/1/1/136 z  22.12.2005 a  v  rozhodnutí Rady úradu č. 2006/KH/R/2/089 z  03.08.2006 došlo k zúženiu protisúťažného konania Komory vychádzajúc z rozsudkov KS BA a NS SR v tejto veci.

(88)	Úrad zároveň uvádza, že trvanie protiprávneho konania Komory sa predĺžilo až na 5 rokov a 10 mesiacov.

(89) 	Vychádzajúc z uvedených faktov úrad ponecháva výšku pokuty na úrovni rozhodnutia Rady úradu č. 2006/KH/R/2/089  z  03.08.2006, t.j. 0,4 % z obratu Komory (viď bod 75), t.j. úrad ukladá Komore peňažnú pokutu vo výške 5 847 eur.

(90) Na základe uvedených skutočností úrad rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia.

Poučenie:

Podľa § 34 ods. 1 zákona v spojení s § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov proti tomuto rozhodnutiu možno podať rozklad Rade Protimonopolného úradu Slovenskej republiky prostredníctvom Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru dohôd obmedzujúcich súťaž, v lehote 15 dní odo dňa jeho doručenia. Podľa § 61 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov včas podaný rozklad má odkladný účinok. Toto rozhodnutie je preskúmateľné súdom podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku po vyčerpaní riadnych opravných prostriedkov.

                                                                                   
           Ing. Ján Šufliarsky
                                                                 riaditeľ odboru dohôd obmedzujúcich súťaž

Rozhodnutie sa doručí:

Mgr. Marek Benedik
Advokát
Rudnayovo nám. č. 6
811 01 Bratislava