PROTIMONOPOLNÝ ÚRAD SLOVENSKEJ REPUBLIKY

ROZHODNUTIE

Číslo:	2010/DZ/R/2/049
	Bratislava 6. august 2010	

Rada Protimonopolného úradu Slovenskej republiky v Bratislave, ako orgán príslušný na konanie podľa § 18 ods. 1 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady 
č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov v správnom konaní č. 0073/OZDP/2008 na základe rozkladu účastníka konania  ENVI-PAK, a.s., Galvaniho 7/B, 821 04 Bratislava, IČO: 35 858 010, zastúpený JUDr. Andreou Oršulovou, ius aegis s.r.o., advokátska kancelária, 
so sídlom Ferienčíkova 7, 811 08 Bratislava 

mení

podľa § 59 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov (správny poriadok) rozhodnutie Protimonopolného úradu Slovenskej republiky, odboru zneužívania dominantného postavenia 
č. 2009/DZ/2/1/040 zo dňa 28. augusta 2009 nasledovne:

Bod 1 výroku znie:

	Podnikateľ ENVI-PAK, a.s. Galvaniho 7/B, 821 04 Bratislava, IČO: 35 858 010, zneužil svoje dominantné postavenie podľa čl. 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým čl. 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva) a podľa § 8 ods. 2 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene  a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov na relevantnom trhu udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky Zelený bod na území Slovenskej republiky nastavením systému platieb za ochrannú známku Zelený bod v posudzovanom období od 15.6.2007 do 28.8.2009 tak, že jeho servisní klienti mali možnosť používať Zelený bod bez poplatku, zatiaľ čo jeho licenční klienti platili zaň poplatok, a to aj za obaly na ktorých sa Zelený bod nenachádzal, čo pri uplatňovanej výške tohto poplatku spôsobilo obmedzenie hospodárskej súťaže na relevantnom trhu zabezpečovania zberu, zhodnocovania a recyklácie odpadov z obalov prostredníctvom oprávnených  organizácií v Slovenskej republike.

	Zneužívanie dominantného postavenia je podľa čl. 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým čl. 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva) a podľa § 8 ods. 6 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene  a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov zakázané. 

 Bod 2 výroku sa vypúšťa. 

 Bod 3 výroku zostáva nezmenený.

Odôvodnenie :

1.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky, odbor zneužívania dominantného postavenia, v správnom konaní č. 0073/OZDP/2008, vydal rozhodnutie 
č. 2009/DZ/2/1/040 zo dňa 28.08.2009, ktorým rozhodol, že ENVI-PAK, a.s., IČO: 35 858 010, ul. Galvaniho 7/B, 821 04 Bratislava zneužil svoje dominantné postavenie podľa čl. 82 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a súčasne podľa § 8 ods. 2 zákona č. 136/2001 Z. z. o ochrane hospodárskej súťaže  a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon“) 
na relevantnom trhu udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky Zelený bod na území Slovenskej republiky konaním v období od 15.06.2007, ktoré spočívalo v nastavení platieb za ochrannú známku ZELENY BOD takým spôsobom, že servisní klienti majú možnosť používať ochrannú známku ZELENÝ BOD bez poplatku, pričom jeho licenční klienti platia poplatok za ochrannú známku ZELENÝ BOD, a to aj 
za obaly, na ktorých sa ochranná známka ZELENÝ BOD nenachádza, pričom výška poplatku za ochrannú známku ZELENÝ BOD (ďalej aj ako „ZB“) je stanovená bez ohľadu na náklady s ňou spojené, čo je podľa čl. 82 Zmluvy a § 8 ods. 6 zákona zakázané. Spoločnosti ENVI-PAK, a.s. bola uložená povinnosť odstrániť závadný stav do 60 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia. Súčasne bola spoločnosti ENVI-PAK, a.s. uložená pokuta vo výške 18 394 EUR.

2.	Proti tomuto rozhodnutiu podal v zákonom stavenej lehote rozklad účastník konania spoločnosť ENVI-PAK, a.s., prostredníctvom svojej právnej zástupkyne, 
na základe čoho vo veci koná Rada Protimonopolného úradu SR (ďalej ako „Rada úradu“).

3.	Na základe § 33 zákona Rada úradu zaslala účastníkovi konania listom 
z 1. júla 2010 výzvu, aby sa ústne alebo písomne vyjadril pred vydaním rozhodnutia vo veci k podkladu rozhodnutia a k spôsobu jeho zistenia, prípadne, aby navrhol jeho doplnenie. Účastník konania sa k výzve pred vydaním rozhodnutia vyjadril listom 
zo dňa 26.7.2010, zaevid. pod č. 2715.

4.	Rada úradu  preskúmala rozkladom napadnuté rozhodnutie, konanie, ktoré mu predchádzalo, rozklad ako aj spisový materiál s vecou súvisiaci a dospela k nasledovným záverom.

5.	Rada úradu konštatuje, že úrad správne v tomto konaní aplikoval hmotnoprávne aj procesnoprávne predpisy. Úrad tiež  správne ako účastníka konania určil spoločnosť ENVI-PAK, a.s., ktorá je podnikateľom podľa § 3 ods. 2 zákona.

6.	Ďalší text odôvodnenia Rada úradu rozčlenila podľa námietok účastníka konania.

Nesprávne posúdenie vplyvu na obchod medzi členskými štátmi

Námietky ENVI-PAK, a.s.

7.	Dopad praktiky sa podľa účastníka konania prejavuje len na území Slovenska. Tovary sú predávané na území Slovenska. Osoby, ktoré ich predávajú musia spĺňať požiadavky súvisiace s odpadovým hospodárstvom stanovené slovenskou legislatívou. Poplatok za zhodnotenie, zber a recykláciu sa vyberá na Slovensku bez ohľadu na to, či spoločnosti tovary dovážajú. Úrad nepreukázal, že namietané správanie môže mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi, nakoľko výber oprávnenej organizácie je uskutočňovaný len vo vzťahu k územiu SR a povinná osoba nemôže zabezpečiť plnenie jej povinností vyplývajúcich z odpadového hospodárstva mimo územia SR.

8.	Kritéria, na základe ktorých to úrad posúdil podľa ENVI-PAK, a.s. vo výzve absentovali. Úrad sa nezaoberal podmienkou dopadu na cezhraničné ekonomické aktivity zahŕňajúce minimálne dva členské štáty (bod 21 usmernenia).

9.	ENVI-PAK, a.s. požadoval preverenie vplyvu na obchod takmer podľa všetkých ustanovení usmernenia Komisie.

Závery Rady úradu

10.	Aplikácia článkov Zmluvy je podmienená vplyvom na obchod medzi členskými štátmi. Je pritom postačujúce aby praktika zneužitia dominantného postavenia mala potenciál obchod ovplyvniť, nemusí nevyhnutne dôjsť aj k zníženiu intenzity obchodu. Účinok praktiky musí byť značný a nie nevýznamný, čo sa posudzuje primárne v súvislosti s pozíciou podnikateľa na relevantnom tovarovom trhu.

11.	Pojem obchodu nie je limitovaný na tradičnú cezhraničnú výmenu tovarov a služieb, ale tento pojem je vnímaný na účely súťažného práva širšie. Takýto výklad je v súlade s jedným so základných princípov Zmluvy, ktorým je podpora voľného  pohybu tovarov, služieb, osôb a kapitálu.

12.	K ovplyvneniu obchodu môže dôjsť aj za situácie, že praktika pokrýva iba teritórium jedného členského štátu alebo dokonca iba jeho časť. V prípade, keď má podnikateľ dominantné postavenie na celom území členského štátu a dopustí sa praktiky vylučovacieho charakteru je predpokladaná schopnosť ovplyvnenia obchodu. Taká situácia totiž vo všeobecnosti sťažuje vstup podnikateľov z iných členských štátov na trh. Rovnako tak vylučujúce praktiky, ktoré ovplyvňujú súťažnú trhovú štruktúru v rámci členského štátu elimináciou alebo hrozbou eliminácie konkurenta majú taktiež potenciál ovplyvnenia obchodu.

13.	Úrad v bodoch 10-13 ním zaslanej výzvy pred vydaním rozhodnutia uviedol, prečo bol podľa jeho názoru ovplyvnený obchod medzi členskými štátmi. Bod 21 Usmernenia Európskej komisie (ďalej len „Komisia“) o vplyve na obchod, na ktorý poukazuje účastník konania, upravuje iné skutočnosti, a to, čo konkrétne znamená pojem efekt na obchod „medzi členskými štátmi“. Znamená to, že musí byť dopad 
na cezhraničné ekonomické aktivity zahŕňajúce prinajmenšom dva štáty. Nevyžaduje sa aby praktika ovplyvňovala obchod medzi celým jedným členským štátom a celým ďalším členským štátom. Článok 81 alebo  82 Zmluvy (v súčasnosti čl. 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie) môže byť aplikovateľný tiež v prípadoch zahŕňajúcich časť členského štátu za predpokladu, že dopad na trh je oceniteľný. Vplyv na obchod teda neznamená, že vždy musí ísť o cezhraničný obchod medzi dvoma štátmi.

14.	Úrad vplyv na obchod medzi členskými štátmi zdôvodnil podľa Rady úradu dostatočne. Úrad nie je povinný, tak ako to požaduje ENVI-PAK, a.s.,  zdôvodňovať svoje závery podľa všetkých bodov daného usmernenia. V súvislosti s tým, že účastník konania poukazuje na potrebu posúdenia vplyvu na obchod podľa takmer celého predmetného usmernenia je vhodné poukázať na to, že ani Komisia, ktorá podľa daného usmernenia v praxi postupuje, tak nekoná a neanalyzuje svoj záver podľa všetkých jeho častí. Zdôvodnenie úradu nie je v rozpore s usmernením Komisie a korešponduje aj s jej praxou. Pokiaľ ide o špecifikovanie toho o aký typ zneužívania dominantného postavenia v tomto prípade ide, t.j. vylučovacie, resp. vykorisťovateľské, úrad dostatočne popísal v čom spočívala praktika, pričom nie je potrebné vždy presne špecifikovať posudzované konanie podľa týchto dvoch kategórií. Bod 73 a 74 daného usmernenia v tomto smere napr. uvádza iba to, že je to užitočné v rozhodnutí uviesť nie je to však nevyhnutné.

História používania Zeleného bodu a jeho význam v SR

15.	Rada úradu sa stotožňuje so závermi prvostupňového orgánu, ktorý zistil nasledovné.

16.	Prvá krajina, ktorá uviedla obalovú legislatívu do praxe s cieľom riešiť akútny problém hromadiaceho sa komunálneho odpadu bolo Nemecko (Nariadenie o zamedzovaní obalových odpadov z 12. júna 1991). Cieľom bolo preniesť zodpovednosť a náklady za likvidáciu odpadov z obalov z domácností a samosprávy na priemysel – producentov odpadov z obalov podľa zásady - znečisťovateľ platí. Keďže zavedená obalová právna úprava v Nemecku zaviedla limity, t.j. minimálny rozsah odpadov z obalov z jednotlivých materiálov, ktoré bolo nevyhnutné zhodnotiť, resp. zrecyklovať, bolo potrebné nájsť zdroj týchto materiálov. Riešením preto bolo zavedenie separovaného zberu od spotrebiteľov v obciach a mestách. 

17.	V Nemecku bola založená spoločnosť Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland (DSD), ktorá zabezpečuje rozsiahly separovaný zber, triedenie a recykláciu použitých obalov od spotrebiteľov v súlade s požiadavkou nemeckého nariadenia o obaloch. DSD je financovaná poplatkami od podnikov patriacich 
do vytvoreného systému zberu a recyklácie. Systém je v prevádzke od roku 1992 a je plne funkčný od roku 1993.

18.	Ako označenie tohto systému bolo vytvorené logo Zelený bod (ZB). Jednotlivé podniky v Nemecku sa stávali členmi systému, na základe čoho im bola poskytovaná služba zberu a zhodnotenia/recyklácie odpadov z obalov, t.j. oslobodenie od ich právnej povinnosti plnenia limitov a získali tiež právo používať na svojich obchodných  obaloch symbol/logo Zelený bod.

19.	Logo ZB bolo následne zapísané do registra ochranných známok Medzinárodného úradu priemyselného vlastníctva v Ženeve (neskôr aj pre viaceré krajiny vrátane Slovenskej republiky) a stalo sa registrovanou ochrannou známkou. Pôvodná nemecká myšlienka, na základe ktorej bolo vytvorené logo ZB bola ukázať spotrebiteľom umiestňovaním loga ZB na obaloch výrobkov, ktorí výrobcovia a ktoré výrobky sú začlenené do kolektívneho systému DSD. Neskôr DSD začalo označovať logom ZB aj zberné nádoby určené na separovaný zber a osvetou učilo spotrebiteľov vhadzovať výrobky označené týmto logom do zberných nádob tak isto označených.

20.	V roku 1994 bola v rámci Európskej únie prijatá smernica č. 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (smernica). Cieľom tejto smernice je zharmonizovať národné opatrenia týkajúce sa hospodárenia s obalmi a s odpadmi z obalov, aby sa, na jednej strane, zabránilo ich vplyvu na životné prostredie všetkých členských štátov ako aj iných krajín alebo sa takýto vplyv znížil, a to vysokou úrovňou ochrany životného prostredia a na druhej strane, aby sa zabezpečil funkčný vnútorný trh, aby sa vyhlo prekážkam v obchodovaní a deformácii a obmedzeniu hospodárskej súťaže v Spoločenstve.

21.	Smernica zaviedla obalovú legislatívu na komunitárnej úrovni a pre členské  krajiny zaviedla limity zhodnocovania a recyklácie pre jednotlivé obalové komodity. Obalová smernica pod hrozbou sankcie zaviazala členské štáty vykazovať plnenie týchto limitov, t.j. členské štáty musia zabezpečovať zhodnocovanie a recykláciu využiteľného materiálu minimálne v stanovenom rozsahu.

22.	Podobné organizácie a systémy ako DSD v Nemecku, ktorých úlohou bolo budovať systém zberu odpadov z obalov od spotrebiteľov, začali vznikať aj 
v ostatných krajinách Európy v Belgicku, Francúzsku, Rakúsku, Španielsku, Portugalsku, Luxembursku a ďalších. Mnohé z nich pritom prejavili záujem používať značku ZB.

23.	V roku 1995 bola v Bruseli preto založená spoločnosť PACKAGING RECOVERY ORGANISATION EUROPE známa skôr pod skráteným pomenovaním PRO EUROPE, s.p.r.l. (ďalej ako „PRO EUROPE“). DSD splnomocnila PRO EUROPE, aby vo svojom vlastnom mene a na svoj vlastný účet na základe licencie udeľovala práva na používanie ochrannej známky ZB ostatným organizáciám, ktoré vytvárajú a prevádzkujú systém na zber a recykláciu použitých obalov v krajine, v ktorej pôsobia.

24.	PRO EUROPE v súčasnosti zastrešuje všetky systémy zberu a spätného odberu odpadov z obalov, ktoré používajú ako svoj symbol medzinárodne registrovanú ochrannú známku ZB a zároveň dohliada na to, aby bolo toto označenie používané v súlade s myšlienkou, pre ktorú bolo pôvodne v Nemecku vytvorené.

25.	V každej krajine môže byť len jeden subjekt, ktorý získa licenciu na základe Hlavnej licenčnej zmluvy s PRO EUROPE na používanie medzinárodne registrovanej ochrannej známky ZB a ktorý je oprávnený následne udeľovať výrobcom a distribútorom výrobkov právo používať ju na obaloch svojich výrobkov. 

26.	V Slovenskej republike je takouto spoločnosťou, s ktorou bola uzatvorená Hlavná licenčná zmluva, spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. sa už v roku 2003 pri svojom vzniku stala členom PRO EUROPE a na základe Hlavnej licenčnej zmluvy s PRO EUROPE  ENVI-PAK,a.s. disponuje exkluzívnou licenciou pre Slovenskú republiku na používanie označenia symbolu Zelený bod. To znamená, že jedine táto spoločnosť je oprávnená poskytovať na Slovensku ďalším subjektom individuálnu licenciu, resp. sublicenciu na používanie symbolu ZB.

27.	Relevantnú právnu úpravu o dopadoch z obalov v SR, ktorá vychádza  z európskej smernice predstavuje:

•	Zákon č. 529/2002 Z. z. o obaloch a o zmene a doplnení niektorých   	zákonov, 
•	Vyhláška MŹP SR č. 732/2002 Z. z.,
•	Vyhláška MŹP SR č. 210/2005 Z. z., 
•	Nariadenie vlády SR č. 220/2005 Z. z., ktorým sa ustanovujú záväzné limity  	pre rozsah zhodnocovania odpadov z obalov a pre rozsah ich regulácie 	
           vo vzťahu k celkovej hmotnosti odpadov z obalov, 
•	Zákon č. 223/2001 Z. z. o odpadoch a o zmene niektorých zákonov 	v znení neskorších predpisov (409/2006 Z .z. úplné znenie). 

28.	Relevantná právna úprava o odpadoch z obalov (viď aj body 25 a 26 prvostupňového rozhodnutia) definuje povinnosti právnických a fyzických osôb (povinných osôb), ktoré uvádzajú na trh obaly, alebo výrobky balené v obaloch.  Povinná osoba, ktorou je balič, plnič a podnikateľ, ktorý uvádza na trh obaly alebo výrobky v obaloch okrem výrobcov obalov musí zabezpečiť samostatne alebo prostredníctvom tzv. oprávnenej organizácie, založenej povinnými osobami, zber  odpadov z obalov a ich zhodnotenie alebo recykláciu minimálne v rozsahu záväzných limitov ustanovených nariadením vlády. Právna úprava stanovuje limity zhodnocovania/recyklácie jednotlivých materiálov - sklo, papier, plast, kov a drevo.  (Limity viď bod 24 prvostupňového rozhodnutia).

29.	V roku 2004 sa stala prvou oprávnenou organizáciou v SR v zmysle § 8 ods. 2 zákona č. 529/2002 Z. z. o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Na základe zmluvy o spolupráci poskytovala spoločnosť ENVI-PAK, a.s. svojim klientom službu zabezpečenia zberu,  zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov ako aj právo používať na území SR ochrannú známku  ZB.

30.	Používanie loga, resp. ochrannej známky ZB nevyžadoval ani nevyžaduje 
v SR žiaden právny predpis. Ide o symbol viažuci sa prvotne k systému DSD, ktorý bol  vytvorený  súkromnými  spoločnosťami v Nemecku a  ktorý aplikovali na základe jeho  úspešnosti a efektívnosti aj ďalšie systémy zabezpečovania zberu a recyklácie odpadov z obalov založené v iných krajinách. Viaceré systémy zabezpečovania  zberu a recyklácie odpadov z obalov vytvorené mimo Nemecka začali ako už osvedčený symbol, reprezentujúci istý štandard a plnenie podmienok vyplývajúcich z obalovej legislatívy,  používať aj logo ZB.

31.	Udeľovaním licencií pre subjekty, ktoré prejavili v jednotlivých krajinách záujem o používanie tohto loga v ich domovskej krajine sa ZB značne rozšíril 
do množstva krajín. V súčasnosti to je 170 krajín, pre ktoré je táto ochranná známka registrovaná a medzi ktoré patrí aj Slovenská republika. Je používaná takmer 
vo všetkých krajinách EÚ, pričom v niektorých krajinách jej používanie požaduje dokonca národná právna úprava.

32.	Na základe Hlavnej licenčnej zmluvy v znení jej dodatkov uzatvorenej 
so spoločnosťou PRO EUROPE je spoločnosť ENVI-PAK, a.s. výlučným držiteľom licencie na používanie registrovanej ochrannej známky Zelený bod na území Slovenskej republiky. Na základe tejto zmluvy je oprávnená udeliť individuálnu licenciu (sublicenciu) tretím stranám, t.j. výrobcom a distribútorom obalov a balených tovarov, ako aj dodávateľom a dovozcom, a to na používanie ochrannej známky Zelený bod v Slovenskej republike ako aj právo uviesť na trh v SR tovar zabalený v obale, na ktorom sa Zelený bod nachádza.

33.	V zmysle zákona o ochranných známkach č. 506/2009 Z. z. je ochranná známka  akékoľvek označenie, ktoré možno graficky znázorniť a ktoré tvoria najmä slová vrátane osobných mien, písmená, číslice, kresby, tvar výrobku alebo jeho obal, prípadne ich vzájomné kombinácie spôsobilé rozlíšiť tovary alebo služby jednej osoby od tovarov alebo služieb inej osoby, zapísané do registra ochranných známok. 

34.	Funkcia ochrannej známky Zeleného bodu vychádzajúc z jej historického vývoja bola súladná so základnou všeobecnou definíciou ochrannej známky v tom, že mala odlíšiť obaly, na ktorých bola umiestnená od ostatných obalov. Pôvodná nemecká myšlienka, na základe ktorej bolo vytvorené logo ZB bola ukázať spotrebiteľom umiestňovaním loga ZB na obaloch výrobkov, ktorí výrobcovia a ktoré výrobky sú začlenené do kolektívneho systému spoločnosti Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland. Neskôr spoločnosť DSD začala označovať logom ZB aj zberné nádoby určené na separovaný zber a osvetou učila spotrebiteľov vhadzovať výrobky označené týmto logom do zberných nádob tak isto označených, ktoré boli následne zrecyklované tým istým systémom DSD.

35.	Funkcia ochrannej známky mimo územia Nemecka je zakotvená v Hlavnej licenčnej zmluve uzatváranej spoločnosťou PRO EUROPE s výhradnými národnými držiteľmi licencií na túto ochrannú známku.

36.	V Hlavnej licenčnej zmluve medzi PRO EUROPE a ENVI-PAK, a.s. platnej pre Slovenskú republiku sa uvádza, že: „...najmä pokiaľ ide o ochrannú známku [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – charakter ochrannej známky ZB ].

37.	V Hlavnej licenčnej zmluve v znení jej dodatkov je ďalej ustanovené, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – definícia ochrannej známky ZB a jej použitie].

38.	Tiež napr. v  Zmluve o spolupráci medzi ENVI-PAK, a.s. a [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmluvný partner] z [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – dátum uzavretia ], účinnej od  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - dátum]  (príloha č. 4/1 k listu ENVI-PAK, a.s. z 5.10.2007, spis 11/1) sa v čl. II bode 6 uvádza: „Realizátor poskytne objednávateľovi právo užívať špeciálne označenie tzv. Zelený Bod [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra zmluvy] na obaloch výrobkov [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra nastaveného výkazníctva]. Ide o prestížne, medzinárodne známe označenie, na ktoré má realizátor poskytnutú licenciu.  [Obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra zmluvy] tejto zmluvy – Vzory sa uvádza, význam označenia cit.: „Uvedené označenie poskytuje spotrebiteľovi a obchodnému partnerovi informáciu, že za tento obal bol zaplatený príspevok do organizácie, ktorá je držiteľom licencie PRO-EUROPE v krajine, v ktorej sa z daného obalu stáva odpad.“

39.	Obdobné zmluvy má ENVI-PAK, a.s. uzatvorené s ďalšími spoločnosťami napr.  s  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - zmluvní partneri].

40.	Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že ochranná známka ZB má odlišnú funkciu v Nemecku alebo v iných krajinách, kde sa spája s konkrétnym systémom zberu, zhodnotenia/recyklácie odpadov z obalov ako 
na Slovensku. V krajinách, kde existuje jediná oprávnená organizácia (čo je zrejme väčšina krajín) používajúca tiež symbol ZB, je zrejmé, že danou oprávnenou organizáciou bude zabezpečený zber a zhodnotenie/recyklácia obalov s logom ZB, čím sa súčasne zabezpečujú aj povinnosti plnenia stanovených limitov v zmysle danej národnej právnej úpravy. V Slovenskej republike uvedené neplatí, keďže povinnosť plnenia stanovených minimálnych limitov pre zhodnocovanie odpadov z obalov nijako s ochrannou známkou  ZB nesúvisí. 

41.	ENVI-PAK, a.s. nevyžaduje od subdodávateľov, aby zberné nádoby označovali registrovanou ochrannou známkou Zelený bod, v zmluvách uzatvorených s obchodnými partnermi nevyžaduje zber len obalov označených registrovanou známkou Zelený bod a finančné príspevky, ktoré sú poskytované obciam a zberovým spoločnostiam sú vyplácané za všetky vyseparované a vyzbierané obaly a nie len 
za obaly označené registrovanou ochrannou známkou Zelený bod (list zo dňa 24.8.2007, zaevidovaný pod č. 3197, spis -1/1).

42.	V Slovenskej republike je povinná osoba určená zákonom o obaloch a je ňou každý balič, plnič a podnikateľ, ktorý uvádza na trh obaly a výrobky v obaloch bez ohľadu na to, či je na nich umiestnená ochranná známka Zelený bod. To znamená, že všetky obaly podliehajú tejto povinnosti a preto existencia loga ZB na obale nemôže byť v Slovenskej republike identifikátorom (najmä pre spotrebiteľa), ako to uvádza ENVI-PAK, a.s. ktoré obaly sú určené na separovanie, t.j. na ktoré obaly sa vzťahuje plnenie limitov.

43.	V praxi preto situácia vyzerá tak, že povinná osoba, ktorá uvádza obaly na trh plní limity aj v prípade zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov 
z obalov bez ochrannej známky ZB a naopak v prípade obalov so Zeleným bodom môže nastať situácia, že obal so ZB je zrecyklovaný systémom ENVI-PAK, a.s., alebo bude zrecyklovaný iným kolektívnym systémom, ktorý nemá nič spoločné 
so ZB. 

44.	Samotná spoločnosť ENVI-PAK, a.s. v liste č. 1738/2008, doručenom úradu 30.4.2008, uviedla, že ochranná známka ZB má pre spoločnosť ENVI-PAK, a.s. ako aj pre povinné osoby len  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] charakter.

45.	Pokiaľ ide o námietky podnikateľa ENVI-PAK, a.s. vo vzťahu k chápaniu ochrannej známky ZB Rada úradu má za to, že je potrebné, ako bolo už uvedené, rozlišovať význam ochrannej známky ZB na území SR a mimo územia SR, napr. v Nemecku, kde pôsobí aj majiteľ tejto ochrannej známky DSD a kde sa logo ZB viaže priamo na systém zberu a recyklácie odpadu. DSD môže preto uviesť novú definíciu vnímania tohto symbolu, na ktorú poukazuje účastník konania, ktorá môže podliehať vývoju, to však v konečnom dôsledku nemôže ovplyvniť význam tohto symbolu v posudzovanom čase v SR a jeho vnímanie podnikateľmi v SR, ktorí uvádzajú obaly s touto ochrannou známkou na slovenský trh, ako ani vnímanie spotrebiteľmi na území SR. Spoločnosť PRE EUROPE pritom nepristúpila doposiaľ k žiadnej zmene v Hlavnej licenčnej zmluve s ENVI-PAK, a.s. ohľadne definície ochrannej známky Zeleného bodu.

46.	Podľa Rady úradu je nepochybné, že vo svojej podstate išlo od počiatku predovšetkým o finančný symbol, keďže aj samotný ENVI-PAK, a.s. v rozklade v bode 6 uvádza, že „vnímanie, charakter a funkcie ochrannej známky podliehajú vývoju, ktorý vyústil v posun charakteru z čisto [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – charakter ochrannej známky ZB] so systémom zberu spoločnosti DSD v Nemecku) k [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – charakter ochrannej známky ZB].

47.	Na aktuálnej web stránke spoločnosti PRO EUROPE http://www.pro-e.org/Introduction.html sa uvádza, že PRO EUROPE bola založená v roku 1995 a je zastrešujúcou organizáciou pre európsky systém zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, ktorý využíva ochrannú známku Zelený bod najmä ako finančný symbol.

48.	ENVI-PAK, a.s. predložil svoj interný sociologicko-marketingový prieskum o znalosti [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zameranie prieskumu] ako aj preferenciách zákazníkov pri  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zameranie prieskumu] (príloha č. 2 k doplneniu rozkladu) v SR. Z predložených podkladov však  vyplýva, že ide o prieskum uskutočnený na  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] respondentov v období od  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.], t.j. neviaže sa ku v tomto konaní posudzovanému obdobiu. Výrazný posun v znalosti tejto ochrannej známky medzi oslovenými respondentmi, podľa prieskumu, nastal pritom práve v roku 2009, čo môže súvisieť aj s osvetou uskutočnenou spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. v poslednom období cielenou na zvyšovanie povedomia o tejto ochrannej známke v ponímaní ako ho vníma spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Uvedené môže naznačovať, že povedomie o tejto ochrannej známke sa môže do budúcna zvyšovať, čo je aj cieľom ENVI-PAK, a.s.. 

49.	V tejto súvislosti je však podstatné, že v tomto konaní nie je rozhodujúce vnímanie ochrannej známky ZB spotrebiteľmi ale predovšetkým povinnými osobami a oprávnenými organizáciami. Povinné osoby sú tie, ktoré sa rozhodujú, ktorú oprávnenú organizáciu si zvolia, a to pri posudzovanom konaní spoločnosti ENVI-PAK, a.s. aj v súvislosti s tým, že na ich obaloch sa nachádza ZB. 

50.	Pre určenie charakteru ochrannej známky ZB nie je určujúce, na aký účel sú používané finančné prostriedky získané ako poplatok za jej užívanie. Skutočnosť, že finančné prostriedky takto získané ENVI-PAK, a.s. v SR použije, podľa jej vyjadrenia, výlučne na rozvíjanie, prevádzkovanie a zveľaďovanie systému nie sú v rozpore 
so záverom, že samotná ochranná známka ZB v Slovenskej republike má iba finančný charakter a nie taký, aký sa snaží prezentovať účastník konania.

51.	Rovnako tak na rôznych verejne dostupných web stránkach sa možno stretnúť s obdobnými závermi ohľadom charakteru Zeleného bodu. Napr. v znení „Táto značka je pôvodom z Nemecka, kde zaručuje, že ak spotrebiteľ obaly od výrobkov 
s touto značkou vhodí do kontajnerov označených logom „Zelený bod“, budú tieto obaly zrecyklované. Na Slovensku uvedenie tejto značky na obale znamená, že 
za tento obal bol jeho výrobcom uhradený finančný príspevok. Príspevok slúži 
na krytie nákladov spojených so spätným odberom odpadov z obalov. Táto značka však nie je ekoznačkou, pretože sa týka len obalov a výrobky ňou označené nemusia spĺňať žiadne špeciálne environmentálne kritériá“ (www.ekoporadňa.sk). Prípadne ďalšie „Der Grüne Punkt (Zelený bod) - považuje sa za ekoznačku, no v skutočnosti označuje jednorazové obaly, ktoré sa špeciálne zneškodňujú v Nemecku či Česku. Spotrebiteľ môže takýto obal odhodiť do zberných nádob označených rovnakým logom. Pretože u nás takéto kontajnery nie sú dostupné, nemá táto značka žiadne opodstatnenie“. 

52.	Rada úradu naviac poukazuje na to, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. všetky svoje zdôvodnenia o význame ochrannej známky ZB považuje za dôverné informácie  alebo obchodné tajomstvo, čo rozšírenosť ponímania ochrannej známky ZB 
na Slovensku medzi verejnosťou tak ako ho prezentuje ENVI-PAK, a.s. tiež  spochybňuje.

53.	Uvádzanie obalov s ochrannou známkou ZB na slovenskom trhu je dôsledkom predovšetkým importu obalov, ktoré sú súčasne dodávané na trhy viacerých krajín. V menšom rozsahu je na obaly umiestňovaná aj domácimi výrobcami, kedy umiestňovanie ZB na obale je v súlade s korporátnou stratégiou materskej zahraničnej spoločnosti a pod. Podľa zistení úradu ochranná známka ZB je umiestňovaná na cca 60% obalov uvedených na trh SR.

54.	Dôvod, prečo konkrétny výrobca umiestni v krajine pôvodu na obal ZB, môže byť rôzny. Z vykonaného dokazovania vyplynulo nasledovné.

55.	Spoločnosť Hamé Slovakia spol. s r.o., list zo dňa 29.1.2008, ev. č. 353 (spis 53/2), ktorá uvádza na trh výrobky označené ZB napr. uviedla, že tieto sú vyrábané v ČR, pričom o uvedení ZB rozhoduje 100% vlastník Hamé v ČR. Ďalej viď v tejto súvislosti obdobné odpovede ďalších oslovených subjektov založené v spise napr. odpoveď spoločnosti Jan Becher, Pernod Ricard – list z 21.1.2008, ev. č. 241, (spis  43/2), Philips Slovakia, s.r.o. – list z 28.1.2008, ev. č. 320, (spis 48/2), Kaufland Slovenská republika, v.o.s – list z 29.1.2008, ev. č. 354 (spis 54/2), Luana spol.s.r.o – list z 31.1.2008, ev. č. 380 (spis 60/2), ACCOM Slovakia – list z 24.2.2008, ev. č. 890 (spis 95/3). 

56.	Spoločnosť STOCK Slovakia s.r.o., list z 31.1.2008, ev. č. 419 (spis 67/2) uviedla, že všetky obaly označené ZB, ktoré uvádzajú na trh SR sú z dovozu. Ďalej uvádzajú, že zahraničné subjekty, ktoré uvádzajú ZB na obaly tak robia podľa tejto spoločnosti preto, že vo svojej krajine platia poplatok za uvádzanie ZB na obaly pričom dodávajú svoje výrobky rôznym odberateľom aj v iných štátoch, kde je systém ZB viac používaný ako v SR. Označovanie, resp. neoznačovanie pre rôznych odberateľov by bolo príliš nákladné, zvýšilo by to ceny tovarov a tým by ich výrobky strácali konkurencieschopnosť. Obdobnú odpoveď poskytla aj spoločnosť Pivovar Topvar,  a.s. – list zo 4.2.2008, (spis 68/2). Spoločnosť Limit Recycling Slovakia, a.s. v liste zo dňa 14.11.2007 (č. j. 874/2007), ev. č. 4236, (spis 21/1) uviedla, že subjekty, ktoré dovážajú tovary v obale so ZB nevedia jeho použitie ovplyvniť pretože pre ich dodávateľov nie je efektívne vyrábať iné obaly pre SR. Označenie sa používa pre importované tovary, ktoré sú už označené zahraničným dodávateľom. Viď tiež obdobná odpoveď u spoločnosti  SEWA  v liste č. 2189/GR/2007 z 21.12.2007, 
ev. č. 4645 (spis 35/2), spoločnosť FAGOR SLOVENSKO, s.r.o, list z 24.1.2008, 
ev. č. 299, (spis 44/2), Kaufland Slovenská republika, v.o.s., list z 29.1.2008, 
ev. č. 354, (spis 54/2) alebo STOCK SLOVAKIA, s.r.o., list z 31.1.2008, ev.č. 419, (spis 67/2).

57.	Spoločnosť cez umiestňovanie loga ZB chce spravidla deklarovať kladný vzťah k ochrane životného prostredia. Viď napr. odpoveď spoločnosti FAGOR SLOVENSKO, s.r.o., list z 24.1.2008, ev. č. 299, (spis 44/2), Spoločnosť MASPEX Slovakia – list z 21.1.2008, ev. č. 300, (spis 46/2). Spoločnosť Tetra Pak, a.s., list 
zo dňa 25.1.2008, ev. č. 333 (spis 50/2) chápe ZB takisto ako marketingový nástroj, ktorým výrobca informuje spotrebiteľa, že za tento konkrétny obal bol zaplatený poplatok systému ZB, ktorý ho použije na zber, dotriedenie, recykláciu a osvetu. Obdobne odpovedala tiež spoločnosť Kláštorná, s.r.o - list zo dňa 28.1.2008, 
ev. č. 352 (spis 56/2), ktorá chápe ZB ako značku, ktorá sa v ponímaní spotrebiteľa spája so zberom a zhodnocovaním odpadov. Viď tiež napr. odpoveď spoločnosti Marius Pederesen, a.s. – list zo dňa 31.1.2008, ev. č. 397 (spis 63/2), odpoveď spoločnosti STOCK Slovakia s.r.o. – 31.1.2008, ev. č. 419 (spis 67/2), McDonald's ČR a SR – list z 29.1.2008 – ev. č. 513 (spis 73/2), spoločnosť Nestlé Slovensko, s.r.o. – list zo dňa 30.1.2008, ev. č. 365, spoločnosť Baumit, spol. s r.o. – list zo dňa 1.2.2008, ev. č. 435 (spis 69/2).

58.	Z vykonaného dokazovania vyplynulo, že väčšina výrobkov v obaloch s logom  ZB uvádzaných na trh v SR je importovaných z krajín, kde je toto logo viac používané alebo dokonca požadované národnou úpravou. O umiestnení takéhoto loga rozhoduje výrobca (často materská spoločnosť ekonomickej skupiny) daného importovaného výrobku v krajine pôvodu (aj krajiny mimo EÚ), prípadne štát prostredníctvom právnej úpravy. Väčšinou ide o obaly, ktoré boli v krajine pôvodu vyrobené ako viacjazyčné obaly pre viaceré krajiny. Určitá časť podnikateľov toto logo umiestňuje aj na obaly vyrábané v SR, a to buď z dôvodu, že tieto obaly budú exportované aj do iných krajín, resp. je to v súlade s korporátnou politikou ekonomickej skupiny (nadnárodnej skupiny), do ktorej patria, resp. ide 
o marketingový nástroj, otázku prestíže, keďže vnímajú toto logo ako medzinárodné prestížne označenie informujúce spotrebiteľa, že obal bude recyklovaný a spoločnosť sa tak podieľa na ochrane životného prostredia. Niektorí ho dokonca vnímajú ako ekoznačku bez vedomosti, že táto sa viaže na konkrétny systém s pôvodom v Nemecku. Resp. niektorí výrobcovia obalov dávajú obaly označiť grafikom, ktorí ho považujú za nutnú súčasť obalu a za symbol, ktorý je vhodné uviesť na obale. Niektoré slovenské spoločnosti, ktoré uzatvorili zmluvu o spolupráci s prvou oprávnenou organizáciou v SR ENVI-PAK, a.s. získali už od roku 2004 na základe tejto zmluvy súčasne aj právo na užívanie ZB a mohlo ich to teda tiež motivovať k používaniu tohto loga. 

59.	Z dokazovania tiež jednoznačne vyplynulo, že importéri nevedia ovplyvniť umiestnenie ZB na dovážaných obaloch, keďže pre výrobcov je neekonomické vyrábať viaceré varianty obalov, t.j. so Zeleným bodom a bez Zeleného bodu, rovnako tak je neekonomické pre importérov toto logo nejakým spôsobom z obalu odstraňovať (napr. prelepovaním a pod.). Importéri preto umiestňujú na slovenský trh obaly so ZB bez toho, že by na tom mali nejaký vlastný záujem a bez toho, že by to mohli nejakým spôsobom ovplyvniť.

60.	Napriek tomu, že niektorí domáci výrobcovia umiestňujú logo aj na obaly vyrábané v SR z vykonaného dokazovania vyplynuli závery o nízkom význame ZB pre slovenský trh z pohľadu oslovených subjektov, minimálne v preskúmavanom období. V podstate všetky oslovené subjekty uviedli, že ZB sám o sebe doposiaľ nemá v SR väčší význam. Hlavným dôvodom je tá skutočnosť, že umiestnenie ZB 
na tovare neznamená, že ten obal bude skutočne zrecyklovaný v súlade 
so slovenskou právnou úpravou, keďže povinnosti povinných osôb nie sú nijako viazané na toto v podstate súkromné logo spoločnosti DSD a tiež toto logo nezabezpečuje, že daný obal bude po použití vyzbieraný alebo zhodnotený partnerom kolektívneho systému, ktorý vlastní licenciu na jeho používanie. Niektoré spoločnosti na Slovensku toto logo dokonca vnímajú nesprávne ako také prostredníctvom ktorého je priamo zabezpečované plnenie povinností stanovených Európskou smernicou 94/62/EC o obaloch a slovenským zákonom o obaloch 
č. 529/2002.

61.	ENVI-PAK, a.s. sa snažil argumentovať počas konania tým, že subjektov, ktoré umiestnenie ZB na obale nevedia ovplyvniť je menšina. Existuje podľa neho skupina importérov, ktorí musia na obal v zmysle zákona o ochrane spotrebiteľa dodatočne prilepiť informácie v slovenskom jazyku. Podľa účastníka konania ak dovozca nesúhlasí s používaním ZB na území SR, môže tento efektívne odstrániť tak, že ho zakryje nálepkou so slovenským popisom. Multijazyčný obal je podľa spoločnosti ENVI-PAK, a.s. charakteristický najmä pre nadnárodné spoločnosti  pričom ich zastúpenie na slovenskom trhu je minoritné.

62.	Z vykonaného dokazovania sa tieto tvrdenia ENVI-PAK, a.s. nepotvrdili, naopak väčšina oslovených subjektov uviedla, že odstraňovanie ZB z obalu u nich neprichádza do úvahy, keďže by to pre nich predstavovalo značnú finančnú záťaž.

63.	Naviac je tiež otázne, či je možné fakticky riešiť situáciu tak ako to uvádza  ENVI-PAK, a.s., keďže keď sa pozrieme na rôzne druhy obalov, tieto majú ZB umiestnený v rôznej vzdialenosti od popisov na obale a preto by aj v prípade lepenia slovenského popisu výrobku zväčša nemuselo byť možné prelepiť súčasne aj ochrannú známku ZB. Žiadna z oslovených spoločností však túto možnosť počas konania neuviedla.

64.	Z konkrétnych vyjadrení ohľadne významu ZB na Slovensku možno poukázať napríklad na nasledovné.

65.	Spoločnosť Nestlé Slovensko, s.r.o. – list zo dňa 30.1.2008, ev. č. 365 (spis 58/2) napr. uviedla, že logo ZB má v SR len marketingovú hodnotu. Spoločnosť Kláštorná, s.r.o. - list zo dňa 28.1.2008, ev. č. 352 (spis 56/2) chápe ZB ako značku, ktorá sa v ponímaní spotrebiteľa spája so zberom a zhodnocovaním odpadov, ale 
pri súčasnom stave označovania výrobkov, keď výrobky musia byť označené niektorými, zo zákona povinnými symbolmi, sa táto značka na obale stráca, splýva s ďalšími piktogramami a spotrebiteľ ju podľa názoru tejto spoločnosti už asi tak nevníma. Po ukončení spolupráce so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. v r. 2006 označovali ZB len v rámci dospotrebovávania etikiet. Do budúcna neplánujú uvádzať obaly so ZB v SR na trh. Obdobne ako spoločnosť Kláštorná sa vyjadrila aj spoločnosť Spoločnosť Baumit, spol. s r.o. – list zo dňa 1.2.2008, ev. č. 435 (spis 69/2), Limit Recycling Slovakia, a.s. v liste zo dňa 14.11.2007, ev. č. 4236, (spis  21/1), Spoločnosť Jan Becher Pernod Ricard – list z 21.1.2008, ev. č. 241, (spis  43/2), FAGOR SLOVENSKO, s.r.o., list z 24.1.2008, ev. č. 299 (spis 44/2), Kaufland Slovenská republika, v.o.s., list z 29.1.2008, ev. č. 354 (spis 54/2) alebo STOCK SLOVAKIA, s.r.o., list z 31.1.2008, ev. č. 419 (spis 67/2).
  
66.	Spoločnosť ACCOM Slovakia – list z 24.2.2008, ev. č. 890 (spis 95/3) uviedla, že význam ZB v SR nevidia žiadny, nakoľko bez ohľadu na jeho uvádzanie na obale výrobku, dovoz, resp. distribúcia z vlastnej výroby podlieha zákonu o obaloch, ktorý jednoznačne určuje povinnosti spoločností vo vzťahu k odpadovému hospodárstvu. Zmenu vo význame a dôležitosti by bolo možné chápať, pokiaľ by ZB označovali len tie spoločnosti, ktoré následne vykonávajú aj spätný zber obalov. Inak pre informovanosť laickej verejnosti jeho význam, podľa tejto spoločnosti, nie je žiaden.

67.	Spoločnosť SEWA v liste č. 2189/GR/2007 z 21.12.2007, ev. č. 4645, (spis 35/2) uviedla, že značku ZB v podmienkach SR (aj EÚ) chápu ako komerčnú aktivitu vo vzťahu k vlastníctvu licencie na túto ochrannú známku. Podľa tejto spoločnosti ide o komerciu ako u hociktorej inej ochrannej známky a samotná táto značka negarantuje ani kvalitatívnu vlastnosť obalu, ani jeho recyklovateľnosť, ani iné enviromentálne vlastnosti (obsah nežiaducich látok) a už vôbec nie je garanciou plnenia legislatívnych povinností vo vzťahu k zákonu o obaloch. Táto značka bola rozšírená vďaka úspešnému marketingu a je podľa spoločnosti SEWA veľmi často verejnosťou mylne považovaná za povinnú. Obdobne reagovala aj spoločnosť Víno Nitra, spol. s r.o. – list z 18.1.2008, ev. č. 179 (spis 40/2).

68.	Niektoré spoločnosti okrem toho, že uvádzajú, že toto logo pre ne nemá v SR žiaden prakticky význam naopak poukazujú, že toto označenie môže byť skôr bariérou pri plnení si zákonných povinností (napr. dodatočné navýšenie nákladov 
pri poplatku za licenciu, ťažkosti s prestupom do iného kolektívneho systému alebo prechod na individuálny systém).

69.	Samotná spoločnosť ENVI-PAK, a.s. v liste zo dňa 24.8.2007, evid. pod 
č. 3197/OZDP (spis 5/1) uvádza, že [dôverná informácia ENVI-PAK, a.s. – vnímanie významu  ochrannej známky ZB v SR].

70.	Aj z predložených materiálov spoločnosti ENVI-PAK, a.s. o vykonaných kampaniach v súvislosti so ZB vyplynulo, [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – závery prieskumu]. 

71.	Každý importér, resp. iná povinná osoba uvádzajúca na trh obaly, na ktorých už je ZB umiestnený, musí uzatvoriť zmluvu s ENVI-PAK, a.s., ak chce taký obal umiestniť na slovenskom trhu. Pre povinné osoby neexistuje žiadna iná alternatíva na získanie sublicencie na ochrannú známku ZB ako na základe zmluvy 
so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s.. Keďže predovšetkým importéri, ktorí umiestňujú väčšinu obalov so ZB na slovenský trh, nevedia umiestnenie tohto loga 
na dovážanom obale nijako ovplyvniť, musia nevyhnutne uzatvoriť zmluvu o používaní ZB s ENVI-PAK, a.s.. Odstraňovanie už umiestneného loga na obale oslovené subjekty importujúce tovary v obaloch so ZB zhodne označili ako nerealizovateľné a ekonomicky náročné. Stávajú sa tak v podstate závislými 
na spoločnosti ENVI-PAK, a.s., ktorá ako jediná sublicenciu na ZB v SR poskytuje, a to bez ohľadu na jej význam v SR.

Relevantný trh

72.	Úrad zadefinoval relevantný trh, na ktorom má spoločnosť ENVI-PAK, a.s. dominantné postavenie vo výroku ako relevantný trh udeľovania súhlasu 
na používanie ochrannej známky Zelený bod na území Slovenskej republiky. V texte odôvodnenia tento trh spresnil ako relevantný trh udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky Zelený bod tretím osobám (poskytovanie sublicencií alebo individuálnych licencií).

Námietky ENVI-PAK, a.s.

73.	So zadefinovaním relevantného trhu ako trhu ochrannej známky súvisí vyjadrenie, ktoré úrad uviedol v bodoch 80-83 rozhodnutia, podľa ktorého spoločnosť ENVI-PAK, a.s. do leta 2007 súhlas na používanie ochrannej známky neposkytovala a neúčtovala za tento ani poplatok. Voči tomuto záveru ENVI-PAK, a.s. namieta.

74.	ENVI-PAK, a.s. namieta záver úradu, že ochranná známka Zelený bod je len [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – charakter ochrannej známky ZB].

75.	Ochranná známka jednoznačne identifikuje povinné osoby, ktoré si pravidelne plnia povinnosti podľa obalovej legislatívy, nakoľko jej užívateľom môže byť len osoba, ktorá si tieto povinnosti reálne plní a nie ktorá by si ich plniť mala (dáva zákazníkovi informáciu o tom, že spoločnosť, ktorá má ochrannú známku Zelený bod na obaloch svojich výrobkov, je ekologicky zmýšľajúcou spoločnosťou, ktorá koná v súlade s obalovou - odpadovou legislatívou. Ochranná známka identifikuje obaly, ktoré sú určené na separovanie - t.j. obaly, na ktoré sa vzťahuje plnenie limitov, pričom táto identifikačná funkcia je dôležitá najmä vo vzťahu k spotrebiteľom, nakoľko títo nie sú si nevyhnutne vedomí toho, aké obaly sú v zmysle právnej úpravy určené na separovanie. Ochranná známka ZB je teda nevyhnutne spojená s trhom povinných osôb a nemôže byť tak od tohto trhu odčlenená, ako sa nesprávne domnieva úrad. 

76.	ENVI-PAK, a.s. odmieta podporu záverov úradu cez prípadové právo európskych inštitúcií, keďže ani jeden z úradom uvádzaných prípadov sa nevzťahuje na ochranné známky. Definícia relevantného trhu odvodená od Usmernenia o horizontálnych kooperačných dohodách je relativizovaná tým, že toto sa vzťahuje na definovanie relevantného trhu vo vzťahu k dohodám obmedzujúcim súťaž – konkrétne k obchodovaniu s technológiami. Spoločnosti ENVI-PAK, a.s. nie sú známe prípady, v ktorých by prípadové právo explicitne podporovalo samostatnú definíciu relevantného trhu ochrannej známky mimo existencie produktového trhu.

77.	Ochranná známka ZB by bez existencie a spojenia s trhom povinných osôb samostatne nemala opodstatnenie. Napriek tomu, že ochranná známka ZB je samostatne licencovaná, je nevyhnutne spojená s trhom povinných osôb a preto jej vlastníctvo by malo byť posudzované len ako jedna z okolností, ktorá by mohla mať za následok existenciu dominantného postavenia na trhu povinných osôb avšak nie automaticky znamenať dominanciu.

Závery Rady úradu 

78.	Definícia relevantného trhu na účely európskeho súťažného práva je daná  v Usmernení o relevantnom trhu na účely komunitárneho súťažného práva a je v podstate totožná s definíciou v zákone.

79.	Relevantný trh je podľa zákona priestorový a časový súbeh ponuky a dopytu takých tovarov, ktoré sú na uspokojenie určitých potrieb z hľadiska užívateľa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné.

80.	Tovarový relevantný trh zahŕňa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary schopné uspokojiť určitú potrebu užívateľov. Vzájomne zastupiteľné tovary sú tovary, ktoré sú zastupiteľné najmä z hľadiska ich fyzikálnych a technických charakteristík, ceny a účelu použitia.

81.	 Priestorový relevantný trh je vymedzený územím, na ktorom sú súťažné podmienky také homogénne, že toto územie môže byť odčlenené od ostatných území s odlišnými súťažnými podmienkami.

Relevantný trh udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky  Zelený bod  na území  Slovenskej republiky

82.	Úrad definoval relevantný trh na ktorom určoval dominantné postavenie 
vo výroku rozhodnutia ako relevantný trh udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky Zelený bod na území Slovenskej republiky. V texte odôvodnenia tento spresnil ako relevantný trh udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky Zelený bod tretím osobám (poskytovanie sublicencií alebo individuálnych licencií). Keďže záväzná je výroková časť rozhodnutia, Rada úradu vychádza z definície vo výrokovej časti prvostupňového rozhodnutia i keď treba zdôrazniť, že v texte odôvodnenia došlo iba k spresneniu, ktoré nezakladá vecne iné posúdenie. Definíciu relevantného trhu vo vzťahu k ochrannej známke Zelený bod Rada úradu považuje za správnu. Relevantný trh predstavuje trh, na ktorom dochádza k stretu dopytu a ponuky po určitom tovare, či službe. V posudzovanom období existoval a v súčasnosti stále existuje takýto stret dopytu a ponuky po ochrannej známke Zelený bod bez toho, žeby táto bola nevyhnutne spájaná so službou zabezpečenia zberu,  zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov. Na strane ponuky pritom vystupuje jediná spoločnosť, a to spoločnosť ENVI-PAK, a.s. a na strane dopytu povinné osoby uvádzajúce na trh obaly so ZB. Ochrannú známku ZB spoločnosť ENVI-PAK, a.s. obchodovala aj so spoločnosťami, ktoré nevyužívali služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie poskytované jej kolektívnym systémom. Oddelenie ochrannej známky Zelený bod od služby zabezpečenia zberu,  zhodnotenia a recyklácie predvídal aj Súd prvej inštancie, keď v rozsudku T-151/01 zo dňa 24.5.2007, v bode 196, uviedol, že cit.: „...v dôsledku toho je opodstatnené uviesť, že napadnuté rozhodnutie treba vykladať v tom zmysle, že nevylučuje možnosť pre DSD vyberať primeraný poplatok iba za užívanie ochrannej známky, keď sa preukáže, že obal označený logom Der Grune Punkt bol odobratý a zhodnotený iným systémom.“

83.	I keď definícia relevantného trhu založená iba na ochrannej známke nie je úplne bežná, nie je ani vylúčená. Úrad svoj záver v prvostupňovom rozhodnutí v bodoch 68-124 dostatočne odôvodnil a podporil citáciou relevantnej judikatúry a tiež odkazom na materiály zaoberajúce sa touto problematikou a podporujúce jeho závery. Rada úradu v tejto súvislosti neakceptuje námietku účastníka konania, že citovaná judikatúra sa nevzťahuje vyslovene na ochranné známky a definícia relevantného trhu odvodená od Usmernenia o horizontálnych kooperačných dohodách je relativizovaná tým, že toto sa vzťahuje na definovanie relevantného trhu vo vzťahu k dohodám obmedzujúcim súťaž – konkrétne k obchodovaniu s technológiami. 

84.	Odkaz na Pravidlá uplatňovania článku 81 Zmluvy o založení ES na dohody o horizontálnej spolupráci (2001/C 3/02) je možné, aj podľa Rady úradu, aplikovať aj v prípade zneužívania dominantného postavenia. Konštatovanie, že cit.: „Keď sa s právami duševného vlastníctva obchoduje na trhu nezávisle od dotknutých produktov, ku ktorým sa vzťahujú, je potrebné definovať aj príslušný trh s technológiami. Trhy s technológiami pozostávajú z duševného vlastníctva, ktoré je predmetom licencie a jeho blízkych náhrad, t.j. iných technológií, ktoré by spotrebitelia mohli použiť ako náhradu“ je všeobecným vyjadrením vo vzťahu k definícii  relevantného trhu, kde nie je odôvodnené pochybovať, že obdobne by sa nemohlo postupovať aj pri definovaní relevantného trhu pri praktike zneužívania dominantného postavenia. Naviac, ako poukazuje aj úrad v prvostupňovom rozhodnutí, existenciu relevantného trhu založeného na technológií, t.j. samotných právach duševného vlastníctva, pripúšťa aj materiál Európskej komisie o aplikácii 
čl.  82  Zmluvy týkajúci sa vylučovacích praktík, a to v bode 238. 

85.	Rovnako tak judikatúra, na ktorú sa analogicky odvoláva úrad je v tejto veci prípustná, keďže napriek tomu, že sa priamo nevzťahuje na ochranné známky, týka sa práv duševného vlastníctva a v konečnom dôsledku podporuje závery úradu. 

86.	V tejto súvislosti pri definícii relevantného trhu nie je podstatná námietka, či spoločnosť ENVI-PAK, a.s. do leta 2007 súhlas na používanie ochrannej známky poskytovala a účtovala za tento poplatok alebo nie, keďže k posudzovaniu predmetnej praktiky dochádzalo od 15. 6. 2007 a v tomto období už táto otázka nebola sporná. Uvedená otázka je posúdená nižšie v časti praktika, kde je jej posúdenie relevantné na účely posúdenia systému platieb uplatňovaných spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. v súvislosti s ochrannou známkou ZB.

Relevantný trh zabezpečovania zberu, zhodnocovania a recyklácie odpadov z obalov prostredníctvom oprávnených organizácií v Slovenskej republike

87.	Druhým relevantným trhom, ktorý úrad zadefinoval je relevantný trh služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov  prostredníctvom oprávnených organizácií (tzv. kolektívny systém), kde sa prejavili dopady zneužívania dominantného postavenia.

Námietky ENVI-PAK, a.s.

88.	Úrad mal dopad namietaného zneužívania dominantného postavenia posudzovať vo vzťahu k relevantnému trhu povinných osôb ako takému a vo vzťahu k tomuto trhu mal zhodnocovať postavenie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. a ostatných subjektov. V rámci odpadového – obalového hospodárstva sa rozlišujú viaceré obslužné, na seba nadväzujúce činnosti, ktoré tvoria z pohľadu definície relevantného trhu dva samostatné a vertikálne prepojené trhy. Ide o komoditný trh (pokrýva prvotný fyzický zber odpadov z obalov ako aj následnú ich recykláciu) a trh povinných osôb (plnenie povinností, ktoré povinným osobám vyplývajú z platnej legislatívy).

89.	Individuálne plnenie si môžu povinné osoby teda zabezpečiť aj prostredníctvom organizácii, ktoré nemajú štatút oprávnenej osoby, ktoré však poskytujú porovnateľné resp. rovnaké služby. Úrad neskúmal ponukovú stránku relevantného trhu, t.j. aké služby a v akom rozsahu poskytujú alebo by mohli poskytovať tieto spoločnosti povinným osobám a či existuje cenová konkurencia medzi oprávnenými organizáciami a spoločnosťami vystupujúcimi v rámci individuálneho plnenia. T.j. nezisťoval, či spoločnosti, ktoré poskytujú svoje služby pre povinné osoby v rámci individuálneho plnenia sú schopné, ochotné (v akom časovom horizonte a s akými nákladmi) poskytovať aj služby v rozsahu služieb poskytovaných oprávnenou organizáciou.

90.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. je naďalej presvedčená, že existujú okolnosti, ktoré ovplyvňujú určenie vzájomnej zastupiteľnosti poskytovaných služieb oprávnenými organizáciami a individuálneho plnenia a to: neexistencia legislatívnych bariér, ktoré by bránili povinným osobám v zmene medzi oprávnenou organizáciou a individuálnym plnením, a to aj opakovane počas jedného kalendárneho roka, čím sa viazanosť k jednotlivému spôsobu obmedzuje na minimum.

91.	Akákoľvek povinná osoba sa môže rozhodnúť pre individuálne plnenie, a to bez ohľadu na predmet jej podnikateľskej činnosti, t. z., či sa jedná o obchodnú alebo výrobnú spoločnosť. V rámci individuálneho plnenia je možné uskutočňovať tieto aktivity vlastnou činnosťou alebo outsourcing – uzatvorenie zmluvy so zmluvným partnerom, zberovou spoločnosťou alebo recyklátorom. Pritom vždy platí pravidlo „všeobecného obalu“, t. z. že právna úprava nevyžaduje zber konkrétnych vlastných obalov povinných osôb. Porovnateľný/rovnaký výsledok služby z individuálneho plnenia a od oprávnenej organizácie.

92.	Existuje priama cenová konkurencia medzi individuálnym systémom a kolektívnym systémom, napr. medzi cenami a plnením poskytovaným zberovými spoločnosťami a oprávnenými organizáciami, keďže zberová spoločnosť, prostredníctvom ktorej sa individuálne zhodnotenie zabezpečuje nielenže nepožaduje za odvoz poplatok, naopak platí povinnej osobe aj za získanú surovinu. Na základe toho potom táto zberová spoločnosť vydá povinnej osobe doklad o zabezpečení zberu a zhodnotenia pre účel preukázania individuálneho zhodnotenia. To znamená, že cenová konkurencia v tomto prípade medzi oprávnenou organizáciou a individuálnym systémom je silná vzhľadom na to, že zapojením sa povinných osôb do individuálneho systému tieto nielenže ušetria, dokonca od týchto spoločností môžu získať príjmy.

93.	Ak by úrad pristúpil k riadnemu prevereniu všetkých okolností, musel by dospieť k záveru, že plnenie limitov prostredníctvom oprávnených organizácií je priamo a plne zastupiteľné s individuálnym plnením.

94.	ENVI-PAK, a.s. opätovne poukázal na definovanie relevantných trhov súvisiacich s plnením povinností v rámci odpadového hospodárstva Komisiou, a to na rozhodnutie DSD 1 (rozhodnutie Komisie 2001/463/EC zo dňa 20.4.2001), v ktorom bol v § 80 definovaný ako produktový relevantný trh pre systémy, ktoré vynímajú podnikateľov z ich povinnosti zberu a zhodnocovania vo vzťahu k predajným obalom (the exemption market). Zároveň ako prepojený trh k predmetnému trhu bol definovaný trh organizácie zabezpečenia plnenia povinností zberu a zhodnocovania vo vzťahu k použitým predajným obalom (the self-management market). Súd prvej inštancie túto definíciu relevantného trhu nenamietal (T-151/01 zo dňa 24.05.2007).

95.	DSD 2 (rozhodnutie Komisie 2001/837/EC zo dňa 17.9.2001), v ktorom bol
 v § 85 definovaný relevantný trh ako organizácia zberu a zhodnotenia použitých predajných obalov (the organization of the take-back and recovery of used sales packaging). Relevantný trh bol potvrdený Súdom prvej inštancie (T-289/01 z 24.5.2007).

Závery Rady úradu

96.	Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že správanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. sa prejavilo v oblasti zabezpečovania zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, kde pôsobí aj spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. 

97.	Pred pristúpením k definícii relevantného trhu úrad v prvom kroku zisťoval všeobecné informácie týkajúce sa oblasti zabezpečovania zberu, zhodnocovania a recyklácie odpadov z obalov v Slovenskej republike. Rada úradu má za to, že úrad dostatočne zistil a zohľadnil právnu úpravu vzťahujúcu sa na túto oblasť a správne popísal situáciu na danom trhu.

98.	Základnou právnou normou upravujúcou oblasť zberu a zhodnocovania odpadov z obalov je zákon č. 529/2002 Z. z. o obaloch a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej ako „zákon o obaloch“). Podľa § 8 ods. 1 zákona 
o obaloch na účely znižovania množstva a nebezpečnosti odpadov z obalov pre životné prostredie vláda stanoví nariadením záväzné limity pre rozsah zhodnocovania odpadov z obalov. Limity boli ustanovené Nariadením vlády 
č. 220/2005 Z. z. a pre roky 2005-2012  sú konkretizované v tabuľkách č. 1 a 2 v bode 24 prvostupňového rozhodnutia.

99.	Podľa § 8 ods. 2 zákona o obaloch povinnosť zabezpečiť zber odpadov z obalov a ich zhodnocovanie alebo recykláciu minimálne v rozsahu záväzných limitov stanovených v nariadení vlády má povinná osoba, ktorou je balič, plnič alebo podnikateľ, ktorý uvádza na trh obaly alebo výrobky v obaloch (okrem výrobcov obalov). Povinná osoba môže túto povinnosť zabezpečiť samostatne alebo s pomocou oprávnenej organizácie (prípadne aj kombináciou týchto dvoch možností).

100.	Povinnosť plnenia limitov samostatne znamená, že povinná osoba zabezpečí zber odpadov z obalov a  ich zhodnocovanie alebo recykláciu vlastnou činnosťou, t.j. vykoná zber svojich obalov a odovzdá ich na zhodnotenie/recykláciu príslušnému spracovateľovi, ktorý má povolenie v zmysle § 7 ods. 1 písm. c) alebo d) zákona 
č. 223/2001 Z. z. o odpadoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej ako „zákon o odpadoch“).

101.	Povinná osoba môže zabezpečenie zberu a zhodnotenia alebo recyklácie  odpadov z obalov zabezpečiť aj prostredníctvom tretej osoby. Povinná osoba môže uzatvoriť zmluvu so subjektom, ktorý sa zaoberá nakladaním s odpadmi z obalov. Takýmito zmluvnými stranami sú najmä zberové spoločnosti a spoločnosti zaoberajúce sa zhodnocovaním a recykláciou odpadov z obalov. Najčastejšou formou spolupráce je mandátna zmluva, pričom takýto zmluvný partner nemá status oprávnenej organizácie v zmysle § 8 ods. 2 zákona o obaloch.

102.	Povinná osoba môže zmluvu uzatvoriť so zberovou spoločnosťou, ktorá vykonáva svoju činnosť na základe § 7 ods. 1 písm. d) zákona o odpadoch, ktorá vyzbiera odpad a tento vytriedený následne odovzdá na zhodnotenie/recykláciu. Prípadne povinná osoba môže uzatvoriť zmluvu aj so spracovateľom/recyklátorom, u ktorého si objedná spracovateľskú kapacitu.

103.	Zabezpečovanie povinnosti zberu, zhodnocovania a recyklácie odpadov z obalov v rozsahu ustanovených limitov samostatne alebo s pomocou tretej osoby - zmluvného partnera predstavuje individuálny systém.

104.	Splnenie zákonnej povinnosti plnenia stanovených limitov môže povinná osoba zabezpečiť aj s pomocou oprávnenej organizácie, založenej najmenej dvoma povinnými osobami, pričom zodpovednosť povinnej osoby za splnenie záväzných limitov zostáva zachovaná. V takomto prípade ide o kolektívny systém zabezpečovania povinnosti plnenia stanovených limitov.

105.	Povinná osoba môže napriek tomu, že je registrovaná v oprávnenej organizácii časť aktivít zberu, zhodnocovania alebo recyklácie odpadov zabezpečovať aj individuálne a využívať teda kombinovaný systém oboch týchto spôsobov.

106.	Povinná osoba musí vo vzťahu k plneniu záväzných limitov zberu a zhodnotenia odpadov z obalov preukázať, že došlo k plneniu týchto limitov 
vo vzťahu k obalom, ktoré sú definované vo vyhláške MŹP SR č. 284/2001 Z. z., ktorou sa ustanovuje Katalóg odpadov. Plnenie limitov možno preukazovať len 
na odpady z obalov, ktoré sú v rámci predmetnej vyhlášky uvedené pod katalógovým číslom 15 01 01 (obaly z papiera a lepenky), 15 01 02 (obaly z plastov), 15 01 05 (kompozitné obaly), 15 01 07 (obaly zo skla), 15 01 11 (kovové obaly). Sledujú sa dva typy obalov – odpady z obalov, ktoré vznikajú v domácnostiach a priemyselné odpady z obalov. Na účely plnenia limitov nie je možné použiť odpad z obalov dovezený zo zahraničia a rovnako nie je možné použiť na toto plnenie ani odpad vznikajúci pri výrobe obalov. Odpad z obalov nie je možné stotožňovať s komunálnym odpadom, keďže tento vzniká vytriedením z komunálneho odpadu.

107.	 Zberové spoločnosti vyzbierajú odpad v rámci SR, v prípade separovaného zberu komunálneho odpadu tento vytriedia na obalové a neobalové materiály a čistý materiál v rámci jednej komodity spracujú do predajnej podoby (napr. papier zlisujú do presne stanovených balíkov) teda vytvoria „druhotnú surovinu“. Takúto druhotnú surovinu následne zberové spoločnosti predávajú na zhodnotenie/recykláciu zhodnocovateľovi/recyklátorovi. Pri prevzatí druhotnej suroviny zhodnocovateľom/ recyklátorom vystaví tento zberovej spoločnosti doklad o prevzatí druhotnej suroviny, tzv. vážny lístok. Tento môže slúžiť na preukázanie plnenia minimálnych zákonných limitov. Popri vážnom lístku môže byť použitý akýkoľvek iný dokument preukazujúci odovzdanie odpadu zhodnocovateľovi/recyklátorovi (napr. potvrdenie o recyklácii, vystavená faktúra). Takýmto dokumentom následne povinná osoba alebo oprávnená organizácia preukazuje MŹP SR splnenie minimálnych zákonných limitov.

108.	Aby mohla oprávnená organizácia vykonávať svoju činnosť, musí mať v prvom rade zmluvne zabezpečený zber odpadov z obalov a zhodnotenie/recykláciu odpadov z obalov.

109.	Prvou oprávnenou organizáciou, ktorá v SR vznikla bola spoločnosť ENVI-PAK, a.s., ktorá začala na trhu pôsobiť v roku 2004. Od roku 2005 začali na trh vstupovať ďalšie subjekty, a to Limited Recycling Slovakia, a.s. a  SEWA, a.s.. V roku 2006 na trh vstúpila spoločnosť NATUR-PACK, a.s., v roku 2007 to bola spoločnosť ENVI-REA, a.s. a v roku 2008 spoločnosť ETALUX – združenie výrobcov a dodávateľov svetelnej techniky.

110.	Žiadna oprávnená organizácia na Slovensku nevybudovala a nevlastní infraštruktúru separovaného zberu odpadov z obalov. Vlastníkmi tejto infraštruktúry sú obce a zberové spoločnosti. Oprávnené organizácie realizujú svoju činnosť 
na základe zmluvných vzťahov uzatvorených so zberovými spoločnosťami, obcami a spracovateľmi. Niekedy povinné osoby uzatvoria zmluvný vzťah aj s viacerými oprávnenými organizáciami. Dôvodom môže byť napr. využívanie cenových rozdielov v rámci jednotlivých komodít medzi oprávnenými organizáciami.

111.	To znamená, že aj ENVI-PAK, a.s. svoju činnosť zabezpečuje v spolupráci s inými subjektmi. Povinnosti, ktoré naňho preniesli povinné osoby plní na základe zmlúv s obcami, zberovými spoločnosťami a spracovateľmi. Systém ENVI-PAK funguje na princípe spolupráce všetkých subjektov podieľajúcich sa na materiálovom toku odpadov z obalov od osôb uvádzajúcich na trh alebo do obehu výrobky 
v obaloch, cez mestá a obce, ktoré sú zodpovedné za zavedenie separovaného zberu na ich území, zberové spoločnosti, ktoré zabezpečujú zber a dotriedenie odpadov až po spracovateľov odpadov, ktorí z vyseparovaných a dotriedených druhotných surovín vyrábajú svoje výrobky.

112.	Vstup na trh oprávnených organizácií z hľadiska vstupných nákladov nie je problematický ako uviedli oslovené subjekty. Viď v tejto súvislosti napr. vyjadrenie spoločnosti SEWA v liste  č. 2189/GR/2007 z 21.12.2007, ktorá uvádza, že sa tak deje formou listu s doložením príloh dosvedčujúcich účasť minimálne dvoch povinných osôb a základných identifikačných údajov o spoločnosti. Investičné náklady pre zriadenie spočívajú najmä v základnom kancelárskom vybavení – výpočtová, komunikačná a kancelárska technika, softvérové vybavenie, prípadne služobné motorové vozidlá.

113.	Úrad počas konania zistil, že najvýznamnejším hráčom na trhu služieb zabezpečovania zberu, zhodnotenia, recyklácie odpadov z obalov prostredníctvom oprávnených organizácii v SR je spoločnosť ENVI-PAK, a.s., najbližším konkurentom ktorého je spoločnosť NATUR-PACK, a.s.. Tretím hráčom na trhu s väčším odstupom od prvých dvoch je spoločnosť LRS, a.s. a ďalšie dva subjekty majú  nízke podiely v dôsledku čoho nepredstavujú pre ENVI-PAK, a.s. významnejšiu konkurenciu. Konkrétne trhové podiely sú uvedené v bode 33 prvostupňového rozhodnutia.

114.	Zákon o obaloch ukladá povinným osobám, ktorými sú balič, plnič alebo podnikateľ, ktorý uvádza na trh obaly alebo výrobky v obaloch (okrem výrobcov obalov), povinnosť vyzbierať a zhodnotiť/zrecyklovať určité množstvá odpadu z obalov uvedených na trh v Slovenskej republike.

115.	Na účel definovania relevantného trhu je nevyhnutné ako základnú otázku  posúdiť, či dva spôsoby predpokladané zákonom pre splnenie povinnosti povinných osôb pre zabezpečenie zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov minimálne v rozsahu stanovených limitov, t.j. svojpomocne, resp. individuálne alebo prostredníctvom oprávnenej osoby sú zastupiteľné.

116.	V zmysle § 10 zákona o obaloch povinná osoba:

a)	vedie a uchováva evidenciu o obaloch uvedených na trh a o plnení záväzných limitov zhodnocovania a recyklácie odpadov z obalov,
b)	ohlasuje ministerstvu údaje z evidencie podľa písmena a) za kalendárny rok najneskôr do konca februára nasledujúceho kalendárneho roka,
c)	preukazuje na vyžiadanie ministerstva alebo Slovenskej inšpekcie životného prostredia splnenie povinnosti podľa písmena b),
d)	uchováva doklady podľa písmen a) a b) najmenej päť rokov.

117.	Oprávnená organizácia vedie evidenciu podľa § 10 zákona o obaloch písmena a) za každú povinnú osobu, pre ktorú zabezpečuje zber odpadov z obalov, ich zhodnotenie alebo recykláciu, ohlasuje sumarizované údaje podľa písm. b) a plní 
za povinné osoby ostatné vyššie uvedené povinnosti. Oprávnená organizácia v zmysle § 8 ods. 2 zákona o obaloch zabezpečuje pre povinné osoby službu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, čím de facto povinné osoby prenášajú na ňu povinnosti uložené im zákonom o obaloch, pričom však de iure zodpovednosť povinnej osoby za splnenie záväzných limitov zostáva v zmysle zákona o obaloch  zachovaná.

118.	Samotný zákon o obaloch č. 529/2002 Z. z. v platnom znení v § 8 ods. 2 stavia obe tieto možnosti plnenia danej povinnosti na rovnakú úroveň. Keďže ale  zastupiteľnosť tovarov, či služieb je z pohľadu súťažného práva daná vnímaním z pohľadu odberateľov tovaru alebo danej služby je nevyhnutné zistiť, či predovšetkým odberatelia - povinné osoby (strana dopytu), resp. zberové spoločnosti a recyklátori (strana ponuky) považujú tieto dva spôsoby plnenia povinnosti za naozaj zameniteľné a patria preto na jeden relevantný trh alebo tvoria dva separátne relevantné trhy.

119.	Za účelom zistenia definície relevantného trhu a posúdenia, či dva spôsoby plnenia povinnosti povinných osôb sú zastupiteľné, úrad oslovil v rámci prvostupňového konania 32 povinných osôb a 14 zberových spoločností a recyklátorov. Vybranú vzorku oslovených subjektov považuje Rada úradu 
za dostatočnú, keďže boli úradom oslovení najväčší zákazníci jednotlivých oprávnených organizácií, u ktorých sa dá očakávať, ako to uvádza aj prvostupňový orgán, najväčšia odbornosť a informovanosť v preskúmavanej oblasti.

120.	 Je nepochybné, že relevantná právna úprava považuje oba systémy, individuálny aj kolektívny, za rovnocenné. Je preto iba na danej konkrétnej povinnej osobe aby zvážila, ktorý systém je pre ňu viac vyhovujúci. Prechod z individuálneho systému na kolektívny nie je spojený so žiadnymi právnymi, či inými väčšími bariérami. Je nevyhnutné napr. zaplatiť poplatky, ktoré slúžia na úhradu nákladov spojených s úkonmi súvisiacimi so vznikom členstva v kolektívnom systéme, resp. uskutočniť oznam o zmene v Registri povinných osôb.

121.	Rada úradu po oboznámení sa so spisovým materiálom a s námietkami účastníka konania uvedenými v rozklade a počas druhostupňového konania dospela k záveru, že prvostupňový orgán dostatočne zistil skutkový stav veci a dospel k správnym právnym a vecným záverom v tejto súvislosti. Oslovené subjekty ako výhodu kolektívneho systému vidia to, že okrem evidencie o obaloch uvedených 
na trh, nemá povinná osoba žiadne ďalšie osobitné povinnosti (menšia časová a odborná náročnosť). Kolektívne systémy často poskytujú povinným osobám odbornú pomoc v rôznych oblastiach odpadového hospodárstva. Individuálny systém môže vyhovovať, podľa ich názoru, firmám, ktoré majú možnosť sledovať tok svojho tovaru až k finálnemu spotrebiteľovi a použité obaly, resp. odpad z obalov od týchto spotrebiteľov môžu späť odobrať, t.j. môžu vytvoriť konkrétnu ucelenú sieť zberných miest pre ľahko a ťažko zameniteľné druhy obalov. 

122.	Rovnako tak možno súhlasiť so záverom úradu, že pokiaľ ide o bežný spotrebný tovar, keď si spotrebiteľ výrobok kúpi a spotrebuje ho doma a odpady z obalov sa produkujú v mieste bydliska na veľkom počte pre povinnú osobu ťažko identifikovateľných miest využívajú povinné osoby pre zber takéhoto odpadu z obalov kolektívny systém. Pre takéto osoby aj keď by bol teoretický prechod na individuálny systém možný, t.j. nie sú tam vo všeobecnosti právne alebo iné administratívne bariéry, ale takýto prechod by bol spojený buď s veľkými finančnými investíciami spojenými s dobudovaním kapacít, vrátane personálnych, určených pre zabezpečovanie zberu a recyklácie, ktoré nie sú ochotné investovať  alebo v niektorých prípadoch by to pre povinné osoby nebolo vôbec realizovateľné ani 
pri väčších investíciách, pretože by neboli spôsobilé popri svojej hlavnej činnosti zaoberať sa ešte zberom odpadov z obalov v rámci celého územia Slovenskej republiky.

123.	Kolektívny systém nie je preto pre väčšinu povinných osôb na trhu, ktoré ho využívajú zameniteľný za individuálny a preto nemôžu byť tieto systémy zaradené 
na jeden relevantný tovarový trh. Tento záver nie je, ako správne uvádza úrad v prvostupňovom rozhodnutí v bode 52, spochybnený tým, že pre niektoré povinné osoby môžu a sú tieto dva systémy zastupiteľné. Neexistencia zastupiteľnosti nemusí byť absolútna, rozhodujúce je, že zastupiteľnosť kolektívneho systému individuálnym nie je možná vo väčšom rozsahu, čo jednoznačne vyplynulo z odpovedí oslovených subjektov.

124.	V tejto súvislosti Rada úradu poukazuje aj na rozhodnutie Európskej komisie, prípad COMP D3/34493 – DSD, zo dňa 20. apríla 2001 (2001/463/ES) body 70 a 71, v ktorom Komisia uvádza že, obe možnosti predstavujú pre tých, na ktorých sa povinnosti vzťahujú rovnako vhodné možnosti na to, aby splnili požiadavky nariadenia o obaloch týkajúcich sa obchodných obalov zbieraných od súkromných koncových spotrebiteľov a musia sa teda v zásade považovať za vzájomne zastupiteľné. Uvedené platí rovnako, ako už bolo vyššie uvedené, aj v Slovenskej republike, keďže právna úprava oba systémy považuje za rovnocenné.

125.	V bode 71 však Komisia ďalej uvádza, že medzi svojpomocným riešením a účasťou v systéme oslobodzujúcom od povinnosti však existujú de facto a de iure rozdiely, ktoré pri konkrétnych kombináciách obalov a miest zberu obmedzujú ich vzájomnú zastupiteľnosť a ktoré naznačujú, že by bola vhodnejšia užšia definícia 
na trhu. Svojpomocné riešenie si vyžaduje aby sa obchodné obaly odoberali 
na mieste, alebo v blízkosti miesta, kam boli dodané (t.j. za normálnych okolností 
na mieste predaja alebo v jeho blízkosti). V konaní pred Komisiou však túto otázku nakoniec na účely daného prípadu nebolo nevyhnutné doriešiť. 

126.	V tomto konaní sa však preukázalo, že existujú de facto rozdiely medzi individuálnym a kolektívnym systémom, na ktoré poukázali oslovené subjekty. Tovarový relevantný trh zahŕňa zhodné alebo vzájomne zastupiteľné tovary schopné uspokojiť určitú potrebu užívateľov. Vzájomne zastupiteľné tovary sú tovary, ktoré sú zastupiteľné najmä z hľadiska ich fyzikálnych a technických charakteristík a účelu použitia. Pri porovnávaní individuálneho a kolektívneho systému povinné osoby  poukazovali aj na odlišnosti v cene v prípade týchto dvoch systémov ale predovšetkým na odlišnosti v tom, čo je zabezpečované prostredníctvom týchto dvoch systémov.

127.	Ak je povinná osoba súčasťou kolektívneho systému, prenesie všetku starostlivosť o plnenie povinností na oprávnenú organizáciu, pričom povinná osoba musí len ohlásiť oprávnenej organizácii príslušné údaje a uhradiť stanovený  recyklačný poplatok. Nie je možné celkom súhlasiť so záverom prvostupňového úradu v tom, že nezanedbateľnou výhodou kolektívneho systému je prebratie právnej zodpovednosti za neplnenie limitov na rozdiel od individuálneho systému, kedy zodpovednosť za nesplnenie limitov ostáva na povinnej osobe. Podľa zákona o obaloch totiž zodpovednosť za splnenie povinností zostáva aj v prípade plnenia povinnosti prostredníctvom oprávnenej osoby na povinných osobách. V prípade nesplnenia povinností sa však povinné osoby, ktoré sú súčasťou kolektívneho systému môžu domáhať náhrady škody za porušenie zmluvných povinností oprávnených osôb.

128.	Individuálny systém vyžaduje zabezpečenie kapacít pre zabezpečovanie povinnosti  plnenia cieľov zberu, zhodnotenia a recyklácie, povinnosť podávať ročné hlásenia na MŽP SR, vyžaduje odborné znalosti, potrebu sledovania zmien právnej úpravy, t.j. je potrebné sa venovať záležitostiam, ktoré nesúvisia s hlavnou podnikateľskou činnosťou povinnej osoby, čo môže znižovať efektivitu jej hlavnej činnosti, preto pre väčšinu subjektov využívajúcich kolektívny systém je prechod 
na individuálny systém ťažko predstaviteľný a neuvažujú o ňom. Naviac úrad skúmal v období jún 2007 až marec 2008 presuny klientov oprávnených organizácií a zistil, že počet klientov oprávnených organizácií, ktoré prešli na individuálny systém je zanedbateľný v porovnaní s opačným prechodom z individuálneho systému 
na kolektívny.

129.	Rada úradu tiež súhlasí s tvrdením úradu, že paralelné využívanie oboch systémov niektorými povinnými osobami podporuje záver o ich nezastupiteľnosti.

130.	Účastník konania namietal, že úrad skúmal iba dopytovú stránku a nie stránku ponuky. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. už v liste zo 14.5.2008 uviedla, že považuje zmluvných partnerov, t.j. subjekty poskytujúce individuálne plnenie pre povinné osoby  v rámci služieb zberu a zhodnotenia/recyklácie za svojich konkurentov.

131.	Z vykonaného dokazovania však vyplynulo, že zmluvní partneri vo väčšine prípadov poskytujú buď iba služby zberu alebo iba služby recyklácie, v niektorých prípadoch kumulatívne, neposkytujú však komplexné služby takého charakteru ako oprávnené organizácie. Takíto zmluvní partneri síce v zmluvách v niektorých prípadoch uvádzajú, že poskytujú komplexné zabezpečenie nakladania s odpadmi v rámci odpadového hospodárstva, ibaže ide predovšetkým o služby súvisiace 
so zákonom č. 223/2001 Z. z. o odpadoch a nie zákona o obaloch (viď zmluvy predložené oslovenými zmluvnými partnermi, ktoré tvoria obchodné tajomstvo daných tretích strán). Zmluvní partneri nie sú registrovaní v Registri povinných osôb a oprávnených osôb a teda nepreberajú na seba povinnosti podľa zákona 
č. 529/2009 Z. z. o obaloch ako podávanie hlásení na Ministerstvo životného prostredia SR, zodpovednosť za splnenie limitov a pod. Zmluvní partneri nemôžu preto predstavovať reálnu konkurenciu pre oprávnené organizácie.

132.	 Povinné osoby, ktoré uprednostňujú kolektívny systém poukazujú práve 
na komplexnosť služieb poskytovaných oprávnenými organizáciami a ich odbornosť, keďže je to hlavný predmet ich činnosti. Súčasne žiaden z oslovených subjektov neuviedol, že by im také služby ako pre nich zabezpečuje oprávnená organizácia dokázala poskytnúť napríklad nejaká zberová spoločnosť v rámci realizácie individuálneho systému. Zmluvní partneri tiež na seba zmluvou s povinnou osobou nepreberajú zodpovednosť za plnenie minimálnych limitov, na základe čoho by si potom mohla povinná osoba od nich vymáhať náhradu škody tak ako je to v prípade oprávnenej organizácie. Možno tiež súhlasiť s názorom úradu, že ak by určitá spoločnosť chcela poskytovať služby na úrovni oprávnenej organizácie zrejme by vykonala potrebné kroky aby sa stala oprávnenou organizáciou.

133.	Oprávnená organizácia SEWA, list zo 7.5.2008, evid. č. 1835 (spis 121/4) 
na otázku, či vnímajú tzv. zmluvných partnerov ako konkurenciu odpovedali, že ich nepovažujú za konkurenciu v pravom zmysle slova. 

134.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. tiež tvrdí, že existuje priama cenová konkurencia medzi individuálnym systémom a kolektívnym systémom, napr. medzi cenami a plnením poskytovaným zberovými spoločnosťami a oprávnenými organizáciami, keďže zberová spoločnosť, prostredníctvom ktorej sa individuálne zhodnotenie zabezpečuje nielenže nepožaduje za odvoz poplatok, naopak platí povinnej osobe aj za získanú surovinu. Na základe toho potom táto zberová spoločnosť vydá povinnej osobe doklad o zabezpečení zberu a zhodnotenia pre účel preukázania individuálneho zhodnotenia. Uvedené dve služby nemožno podľa Rady úradu porovnávať, keďže zberová spoločnosť v takom prípade iba vykúpi zbernú surovinu avšak ostatné povinnosti spojené s plnením minimálnych zákonných limitov si musí povinná osoba zabezpečiť sama. Ide teda o dve odlišné služby. V prvom prípade služby zmluvného partnera je to kúpa odpadu z obalov zbernou spoločnosťou a v druhom  prípade oprávnenej organizácie je to komplexné zabezpečenie služieb súvisiacich so zákonnou povinnosťou plnenia stanovených minimálnych limitov 
pre zber a recykláciu odpadov z obalov. 

135.	Vo všeobecnosti, ako bolo preukázané v konaní, však porovnanie nákladov individuálneho a kolektívneho systému nebolo exaktne možné a kvantifikovateľné, keďže povinné osoby si náklady spojené s individuálnym systémom nesledujú a spoločnosť ENVI-PAK, a.s. relevantné údaje na podporu svojich tvrdení tiež nepredložila.

136.	Pokiaľ ide o priestorový relevantný trh Rada úradu sa stotožňuje so záverom a s odôvodnením prvostupňového orgánu, že je ním územie Slovenskej republiky. Prvostupňový orgán správne zohľadnil, že oblasť odpadového hospodárstva je riešená a v značnej miere aj regulovaná na národnom princípe a jednotlivé krajiny sa odlišujú právnou úpravou a formou regulácie. Právna úprava týkajúca sa zberu a recyklácie odpadov z obalov sa vzťahuje na územie Slovenskej republiky, čím sa vytvárajú homogénne podmienky na celom území. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. spolupracuje s povinnými osobami na území Slovenskej republiky, rovnako tak ostatné oprávnené organizácie realizujú kolektívny systém na území Slovenskej republiky. Priestorový relevantný trh je preto územie Slovenskej republiky.

Dominantné postavenie

137.	Posúdenie, či je podnikateľ v dominantnom postavení a posúdenie jeho trhovej sily je prvým krokom pre aplikáciu ustanovení § 8 a nasledujúcich zákona ako aj čl. 102 Zmluvy. Dominantné postavenie samé osebe nie je zakázané, zakladá však špeciálnu zodpovednosť podnikateľa v takomto postavení, ktorá musí byť posúdená vždy vo svetle ekonomických a právnych súvislostí konkrétneho prípadu.

138.	Dominancia bola definovaná európskym súťažným právom ako pozícia ekonomickej sily podnikateľa, ktorá mu umožňuje brániť udržiavaniu efektívnej súťaže na relevantnom trhu tým, že sa môže správať v značnom rozsahu nezávisle od svojich konkurentov, zákazníkov a v konečnom dôsledku aj spotrebiteľov. Schopnosť správať sa nezávisle sa odvíja od stupňa súťažných tlakov, ktoré sú 
na neho vyvíjané. Dominancia je stav, keď súťažné tlaky vyvíjané na podnikateľa nie sú dostatočné a tak môže mať podnikateľ v dominantnom postavení podstatnú trhovú silu počas dlhšej doby. Vo všeobecnosti je dominancia určovaná viacerými faktormi, ktoré posudzované samostatne nemusia byť určujúce.

139.	Podľa § 8 ods. 1 zákona dominantné postavenie na relevantnom trhu má podnikateľ alebo niekoľko podnikateľov, ktorí nie sú vystavení podstatnej súťaži a ktorí sa vzhľadom na svoju ekonomickú silu môžu správať nezávisle.

140.	Účastník konania namietal dominantné postavenie predovšetkým v súvislosti s nesprávnym zadefinovaním relevantného trhu. Rada úradu považuje definíciu relevantného trhu za správnu a tým aj určenie postavenia účastníka konania na ňom. V tomto prípade je nesporné, že ochranná známka Zelený bod nemala v posudzovanom období na Slovensku žiadnu alternatívu, a to ani potenciálnu, čo spoločnosti ENVI-PAK, a.s. zabezpečilo pozíciu nevyhnutného obchodného partnera pre užívateľov tejto ochrannej známky a teda  dominantné postavenie. 

Praktika zneužívania dominantného postavenia

Závery prvostupňového orgánu

141.	Úrad v rozhodnutí na str. 35-36 citoval relevantné právne predpisy upravujúce zneužívanie dominantného postavenia a popísal podstatu posudzovanej praktiky. ENVI-PAK, a.s. poskytuje dve služby, ktoré v podmienkach SR nie sú nevyhnutne prepojené a existuje po nich samostatný dopyt. Prvou službou je služba zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, pričom túto službu v SR v posudzovanom období poskytovalo ešte päť ďalších oprávnených organizácií. Druhou službou je poskytovanie súhlasu na používanie ochrannej známky ZB prostredníctvom individuálnych licencií. Túto službu v SR poskytuje len spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Po rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci DSD (T-151/01) z mája 2007 a v nadväznosti na tento rozsudok ENVI-PAK, a.s. začal oslovovať povinné subjekty používajúce ZB, ktoré neboli jeho klientmi služby zabezpečovania zberu, zhodnocovania, recyklácie odpadov z obalov a upozorňoval ich na porušovanie práv duševného vlastníctva, pričom im súčasne navrhoval alternatívy na riešenie situácie.

142.	Úrad v konaní zistil, že ENVI-PAK, a.s. si nastavil systém platieb za ZB takým spôsobom, že servisní klienti ENVI-PAK, a.s., teda klienti využívajúci služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, mali možnosť používať ZB bez poplatku, pričom licenční klienti, teda klienti majúci záujem len o poskytnutie súhlasu na používanie ochrannej známky ZB museli platiť za ZB poplatok, a to aj za obaly na ktorých sa ZB nenachádza. Výška tohto poplatku bola pre licenčných klientov stanovená tak, aby výsledná cena, ktorú má platiť podnikateľ žiadajúci o licenciu na používanie ZB bola vždy vyššia než cena, ktorú by dosiahla povinná osoba, ak by bola aj servisným klientom spoločnosti ENVI-PAK, a.s.. V dôsledku takto nastaveného systému platieb za ochrannú známku ZB pre povinné osoby používajúce ZB nebolo ekonomické stať sa klientom inej oprávnenej organizácie ako spoločnosti ENVI-PAK, a.s..

143.	ENVI-PAK, a.s. teda využíval svoje dominantné postavenie na trhu poskytovania súhlasu s používaním ochrannej známky ZB prostredníctvom individuálnych licencií na to, že de facto ekonomicky nútil, resp. viazal povinné osoby používajúce ZB využívať aj svoje služby na trhu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov.

144.	ENVI-PAK, a.s. predložil v súvislosti s posudzovanou praktikou niekoľko okruhov námietok.

Neplatenie poplatku za používanie ochrannej známky ZB servisnými klientmi 

Námietky podnikateľa ENVI-PAK, a.s.

145.	ENVI-PAK, a.s. poukázal na zmluvy podpisované do leta 2007, keď bola sublicencia na ochrannú známku ZB poskytovaná na základe ustanovení Zmluvy o spolupráci. Konkrétne poukazuje na Zmluvu so spoločnosťou [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmluvný partner] č. [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – identifikácia zmluvy], ktorá v čl. 6 uvádzala, že „Realizátor poskytne objednávateľovi právo užívať špeciálne označenie tzv. ZELENÝ  BOD (The Green DOT)  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra zmluvy] na obaloch výrobkov  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra výkazníctva] ...Ide o prestížne, medzinárodné známe označenie, na ktoré má realizátor poskytnutú licenciu.“

146.	Skutočnosť, že licencia na ochrannú známku ZB bola poskytovaná vyplýva aj zo znenia zmlúv uzatváraných pred júlom 2007. Predmetné znenie sa následne premietlo aj do upravených Zmlúv o spolupráci (zmluvy typu N) uzatváraných od júla 2007, a to v ustanovení čl. II bodu 6, podľa ktorého „Realizátor poskytne objednávateľovi právo užívať špeciálne označenie tzv. ZB (The Green DOT) uvedené  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra zmluvy] na obaloch výrobkov. Ide o prestížne, medzinárodne známe označenie, na ktoré má realizátor poskytnutú licenciu. [Obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – podmienky používania ochrannej známky ZB] v súlade so zákonom o obaloch a smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 94/62/EC o obaloch a odpadoch z obalov a  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – podmienky používania ochrannej známky ZB] a nie v inom význame. [Obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – podmienky používania ochrannej známky ZB]. Navyše v Zmluve o spolupráci je ochranná známka vyobrazená vo všetkých dostupných variantoch spolu s uvedením významu ochrannej známky ZB.

147.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. poukázala tiež na to, že počas konania konkretizovala dôvody, na základe ktorých pristúpila k explicitnejšej úprave zmluvných vzťahov, pričom úrad minimalizuje vyjadrenia spoločnosti na to, že k zmenám došlo po vydaní rozhodnutia Súdu prvého stupňa vo veci DSD (T-151/01). Úrad však opomenul bližšie uviesť a najmä zhodnotiť skutočnosť, že predmetné rozhodnutia DSD vyvolalo zmeny nielen vo vzťahu k poskytovaniu ochrannej známky ZB na Slovensku ale aj v celej Európe. Zmeny, ku ktorým spoločnosť ENVI-PAK, a.s. okamžite pristúpila už od začiatku roku 2007 pripravovala aj samostatnú Licenčnú zmluvu, boli vyvolané opatreniami, ktoré prijala PRO EUROPE za účelom eliminovania Komisiou namietaných dopadov na súťaž. Táto zmena však nepredstavovala zmenu v prechode z bezplatného poskytovania práva užívať ochrannú známku ZB na užívanie spoplatňované, ako sa mylne domnieva úrad.

148.	Kontinuita poskytovania práva užívať ochrannú známku bola následne zachovaná aj v  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – názov zmluvy], ktoré boli uzatvárané [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – obdobie ].

149.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predložila úradu Zmluvy o spolupráci, ktoré boli uzatvárané od roku 2007, v ktorých sa uvádza, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia  cenových podmienok]. Zo znenia Zmluvy o spolupráci uzatváranej od  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – obdobie a štruktúra zmluvy] vyplýva, že [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenových podmienok ].
 
150.	Skutočnosť, že za ochrannú známku ZB bol vždy vyberaný poplatok potvrdzuje aj samotná základná definícia ochrannej známky ZB v Hlavnej licenčnej zmluve  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – definícia ochrannej známky ZB.]

151.	Úrad nikdy neidentifikoval dokument, či komunikáciu s povinnou osobou, kde by bolo explicitne uvedené, že je ochranná známka poskytovaná zadarmo.

152.	Vzhľadom na to, že úrad potvrdil, že v súvislosti s ochrannou známkou ZB boli vynakladané náklady, ktoré spoločnosť ENVI-PAK, a.s. musela financovať z tržieb za samotný ZB, nie je odôvodnené tvrdenie úradu, že komukoľvek bola poskytnutá ochranná známka zadarmo, nakoľko aj náklady a aj samotná cena za ZB boli  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra rozpočtu]. Tvrdenie ENVI-PAK, a.s. vyplýva aj z formulácie zasielaných  predžalobných výziev.

153.	Spoločnosť predkladala úradu tržby, ktoré dosiahla zo služieb poskytovaných klientom a na základe poplatkov, ktoré povinné osoby platili za ZB (listy zo dňa 8.7.2009 a 13.7.2009). V tomto prehľade spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predložila delenie tržieb tak, že v tržbách za ZB boli samozrejme započítané aj tržby, ktoré táto získala od servisných klientov, ktorí ZB využívajú, pričom voči takto predkladaným údajom, ktoré potvrdzujú, že poplatok za ochrannú známku ZB bol účtovaný aj servisným klientom úrad nenamietal.

Závery  Rady úradu

154.	Rada úradu má za to, že prvostupňový orgán sa s otázkou neplatenia poplatku za používanie ochrannej známky ZB servisnými klientmi vo svojom rozhodnutí dostatočne vysporiadal a Rada úradu sa s jeho záverom stotožňuje.

155.	V tejto súvislosti je však potrebné zdôrazniť, že rozhodujúce pre toto konanie nie je samotná skutočnosť, či ZB bol pred júnom 2007 vo všeobecnosti spoplatňovaný alebo nie, keďže ide o právo ENVI-PAK, a.s. na to, aby sa rozhodol, či jeho poskytovanie bude bezodplatné alebo nie. Rovnako tak nie je podstatná forma spoplatňovania, či by to malo byť upravené v licenčnej zmluve alebo inak. V tomto konaní je okrem iného posudzovaný práve odlišný prístup ENVI-PAK, a.s. 
pri spoplatňovaní ZB k servisným a licenčným klientom.

156.	Zo zmlúv predložených počas konania spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. je zrejmé, že úprava poskytovania ochrannej známky ZB v zmluvách zaznamenala istý vývoj. V zmluvách spred roku 2007, napr. v zmluve so spoločnosťou [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmluvný partner]  z roku 2005, na ktorú poukazuje aj ENVI-PAK, a.s., je  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – obsah zmluvného vzťahu]. V tomto type zmlúv sa odplata za ZB [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia zmluvného vzťahu]. Uvedené už samotné vyvracia tvrdenie spoločnosti ENVI-PAK, a.s., že za ochrannú známku ZB vždy vyberala poplatok. V neskorších zmluvách, v čase 
po rozsudku európskeho súdu, začal už ENVI-PAK, a.s. do zmlúv zakomponovávať  ustanovenie v znení napr.: [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenových podmienok.]

157.	Z ENVI-PAK-om predložených zmlúv možno vyvodiť jednoznačne iba to, že ENVI-PAK, a.s. svojím servisným klientom udeľoval súčasne pri dojednávaní poskytovania služby oprávnenej organizácie aj právo na používanie ZB. Na základe skorších zmlúv, v ktorých odmenu za užívanie tohto symbolu nijako nešpecifikoval (ako napr. v zmluve so spoločnosťou [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmluvný partner]), je možné vyvodiť, že toto právo bolo poskytované bezodplatne. ENVI-PAK, a.s. nepredložil počas konania nijaký dôkaz o opaku. Samotné citácie zmlúv, na ktoré ENVI-PAK, a.s. odkazuje, podporujú závery úradu a Rady úradu a nie jeho tvrdeniam o spoplatňovaní práva na užívanie ZB.

158.	 Uvedenému nasvedčuje aj tá skutočnosť, že aktívnu kampaň vo vzťahu k nelegálnemu užívaniu ZB spočívajúcu predovšetkým v zasielaní predžalobných výziev užívateľom ZB ENVI-PAK, a.s. začal až v lete roku 2007 po rozsudku európskeho súdu, hoci takýto neplatiaci užívatelia ZB museli existovať aj pred týmto obdobím. Počas konania sa nepreukázalo, že v období pred zasielaním predžalobných výziev by spoločnosti ENVI-PAK, a.s. poplatok za ZB platili spoločnosti, ktoré neboli jeho servisnými klientmi. Je teda nepravdepodobné, že by ENVI-PAK, a.s. takýto poplatok nevymáhal od subjektov, ktorí ZB užívajú a nie sú jeho servisnými klientmi a účtoval by takýto poplatok svojim servisným  klientom, čím by vlastne diskriminoval svojich zákazníkov (odberateľov jeho hlavnej podnikateľskej činnosti). Naviac, keď v uvedenom období, ako tvrdí ENVI-PAK, a.s., ani nemal prehľad kto a v akom množstve ZB vôbec používal. V tejto súvislosti viď napr. list ENVI-PAK, a.s. zo dňa 3.12.2007, evid. č. 4400 (spis 31/1).

159.	Svedčí o tom aj vyjadrenie spoločnosti ENVI-PAK, a.s., ktorá v liste 
č. 4859/2008 (doručenom úradu 6.11.2008) uviedla, že: „Situácia so ZB pred rokom 2007 bola diametrálne odlišná od tej dnešnej. Zásadná zmena nastala rozsudkom Európského súdu prvej inštancie zo dňa 24. mája 2007,  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. –  zdôvodnenie zmeny]. Veľmi dôležitým medzníkom bol aj vznik iných oprávnených organizácií koncom roka 2005 (LRS) a začiatkom roka 2006 (NATUR-PACK,a.s.).  [Obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – aktivity ENVI-PAK, a.s. v súvislosti so ZB do roku 2007]

160.	Poskytovanie ZB pre servisných klientov bez poplatku nemohlo byť pre ENVI-PAK, a.s. teda nereálne ako to tvrdí, keďže v určitom čase ZB, napriek istým nákladom s ním reálne spojeným nespoplatňoval vôbec. V období pred júnom 2007, právo 
na užívanie ZB automaticky poskytoval svojím servisným klientom na základe zmlúv o spolupráci, pričom podnikateľmi, napr. importérmi, ktorí uvádzali na trh obaly so ZB a neboli súčasne jeho servisnými klientmi sa až do rozsudku európskeho súdu nijako nezaoberal.  

161.	Neskoršie zmluvy uzatvárané v rokoch 2007 až 2008, zmluvy typu N a typu IZ (ktoré nahradili zmluvy typu N), ktoré úrad vo svojom rozhodnutí bližšie popisuje a cituje, už obsahovali aj ustanovenia, že ZB je poskytovaný za odplatu avšak iba v tom zmysle, že odplata za užívanie ZB [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenových podmienok] za poskytovanie služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov.

162.	Samotný ENVI-PAK, a.s. tiež nespochybňoval, že v rokoch 2007 až 2008 neuvádzal v zmluvách jednoznačné oddelenie poplatku za poskytovanie služby oprávnenej organizácie  a poplatku za ZB. 

163.	ENVI-PAK, a.s. počas konania iba opakovane tvrdil, že poplatok za ZB platili jeho servisní klienti v zmluvnej odmene, ktorá zahŕňala jednak služby oprávnenej organizácie ako aj poplatok za ZB. Ak by ENVI-PAK, a.s. účtoval poplatok za ZB svojim servisným klientom, rovnaký poplatok by museli platiť aj klienti licenční (odoberajúci služby inej oprávnenej organizácie), inak, ako už bolo vyššie uvedené, by znevýhodňoval odberateľov ním poskytovanej hlavnej podnikateľskej činnosti, čo je značne nepravdepodobné. Tiež by sa nevyhnutne museli odlišovať celkové ceny účtované servisným klientom, ktorí ZB používali a ceny účtované servisným klientom, ktorí ZB nepoužívali. Toto sa však v konaní nepotvrdilo, keďže ceny za služby servisných klientov ENVI-PAK, a.s. boli rovnaké bez ohľadu na to, či ZB používali alebo nie. 

164.	ENVI-PAK, a.s. počas konania ničím nepodložil svoje tvrdenia, že v čase, keď jeho servisní klienti, podľa jeho tvrdenia, mali platiť poplatok za ZB v rámci odmeny za služby oprávnenej osoby, platili ostatné spoločnosti, ktoré neboli jeho servisnými klientmi a súčasne uvádzali na trh obaly so ZB nejaký poplatok za ZB. ENVI-PAK, a.s. počas konania nepredložil žiadne iné dôkazy než samotné zmluvy (nepredložil napr. kalkulácie, resp. rozpočty pochádzajúce z daného obdobia a pod.), ktoré by preukazovali, že ZB bol reálne spoplatňovaný vo vzťahu k obom skupinám klientov, t.j. servisným aj licenčným. Naopak, ENVI-PAK, a.s. nemal uzatvorené žiadne licenčné zmluvy na ZB a s ponukou uzatvorenia takých zmlúv prišiel až v lete roku 2007 po predmetnom rozsudku európskeho súdu. Samotný ENVI-PAK, a.s. tiež nepopiera, ako bolo uvedené vyššie, že nemal ani vedomosť o tom, ktorý subjekt 
na trhu používa ZB a ani počas konania nevedel uviesť presné informácie o používateľoch ZB.

165.	Rada úradu nesúhlasí s tvrdením účastníka konania, že skutočnosť, že 
za ochrannú známku ZB bol vždy vyberaný poplatok potvrdzuje aj samotná základná definícia ochrannej známky ZB v Hlavnej licenčnej zmluve. Cieľom ENVI-PAK-om  citovanej definície ochrannej známky ZB v Hlavnej licenčnej zmluve je iba presne identifikovať, čo znamená používanie ZB na obale. Z tejto definície nemožno vyvodiť aj povinnosť za ZB nevyhnutne platiť. Naopak, táto otázka je  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – úprava danej otázky v Hlavnej licenčnej zmluve], s ktorou bola uzatvorená Hlavná licenčná zmluva. Zo znenia Hlavnej licenčnej zmluvy v znení dodatkov uzatvorenej s ENVI-PAK-om, a.s. vyplýva, že ENVI-PAK, a.s.  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – citácia ustanovenia zmluvy, týkajúce sa účtovania poplatku] účtovať poplatok za sublicenciu. Rovnako tak tvrdenie ENVI-PAK, a.s. nijako nepodporujú predžalobné výzvy, na ktoré v tejto súvislosti poukazuje. 

166.	Listom z 8.7.2009, na ktorý ENVI-PAK, a.s. poukazuje, predložil úradu informáciu o tržbách za roky 2007-2009 za služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov bez bližšej špecifikácie, aká časť predstavuje tržby 
za ZB. Takto poskytnutá informácia však nijako nevyvracia závery úradu o tom, že ENVI-PAK, a.s. postupoval v posudzovanom období odlišne pri spoplatňovaní ZB voči svojím servisným klientom a voči licenčným klientom. Listom zo dňa 13.7.2009, na ktorý tiež v tejto súvislosti poukazuje ENVI-PAK, a.s. predložil úradu tržby súvisiace s poskytovaním ochrannej známky ZB za roky 2007 až 2009. Tieto informácie rovnako nijako nespochybňujú závery úradu o rozdielnom prístupe ENVI-PAK, a.s. k servisným a licenčným klientom. Je z nich zrejmé iba to, že od roku 2007 ENVI-PAK, a.s. mal tržby súvisiace so ZB, čo vo všeobecnosti nebolo v konaní spochybnené. 

167.	Údaje predložené úradu v liste z 13.7.2009 však vyvolávajú pochybnosti, nakoľko, keď ENVI-PAK, a.s. bol požiadaný o rovnaký údaj, t.j. o predloženie tržieb za servisné služby v decembri 2007 listom č. 4400/2007 (doručeným úradu 3.12.2007) uviedol ako tržbu za službu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie sumu   [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – výška sumy] Sk. Súčasne nevedel uviesť, koľkí jeho klienti ZB používajú ani v akom rozsahu. Na rozdiel od toho listom z 13.7.2009 uviedol na tú istú otázku iné údaje, a to sumu  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – výška sumy] Sk ako tržbu za servisné služby  a sumu  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – výška sumy] Sk ako tržbu súvisiacu s poskytovaním ochrannej známky ZB. Takéto predkladanie údajov zo strany ENVI-PAK, a.s. vzbudzuje pochybnosti aj u Rady úradu. Rada úradu nepopiera vznik možných odchýliek vyvolaných tým, že prvá odpoveď bola predložená v čase, keď posledný štvrtý štvrťrok ešte nebol uzavretý. ENVI-PAK, a.s. na možnosť odchýliek medzi predloženými údajmi a konečnými údajmi upozornil aj v danom liste, čo Rada úradu akceptuje. ENVI-PAK, a.s. však v prvom liste z roku 2007 (t. j. v čase, keď ešte nebolo zrejmé z čoho presne bude úradom obvinený) vôbec nedisponoval údajmi o klientoch používajúcich ZB, a to ani o ich počtoch, ani v akom rozsahu bol ZB používaný, napriek tomu 
v roku 2009 presne vyčíslil tržby za ZB za daný rok 2007. Takto predložené údaje nemožno považovať za hodnoverné.

168.	Rada úradu súhlasí so záverom prvostupňového orgánu, že možno  konštatovať, že ENVI-PAK, a.s. ZB pred júnom 2007 nespoplatňoval, keďže  nepoznal užívateľov ZB ani rozsah jeho používania, neuzatváral s tými, ktorí neboli jeho servisnými klientmi žiadne zmluvy o používaní ZB (licenčné ani iné), nemal dva cenníky, t.j. pre užívateľov ZB a pre tých, ktorí ZB nepoužívajú a obom skupinám účtoval rovnaké ceny (viď aj bod 170 tohto odôvodnenia). 

Účtovanie poplatku za ZB na všetkých obaloch

Námietky  ENVI-PAK, a.s.

169.	Takýto systém spoplatňovania bol nastavený z dôvodu, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. nemala prijaté mechanizmy, ktoré by jej umožňovali kontrolovať povinné osoby – kontrolovať množstvá a druhy výrobkov, na ktorých sa ZB nachádza. Spoločnosť k nastaveniu takýchto mechanizmov nepristúpila, nakoľko toto by znamenalo značné zvýšenie nákladov na sledovanie používania ochrannej známky ZB na strane spoločnosti ENVI-PAK, a.s. a rovnako pre povinnú osobu nové vytvorenie mechanizmov sledovania označovania výrobkov s dodatočnými nákladmi, keďže povinné osoby takýto systém sledovania zavedený nemajú. Nastavenie pravidla, že povinná osoba bude platiť za všetky obaly na trhu (v prípade, ak aspoň na niektorom z nich sa nachádza označenie ZB) vychádzalo a vychádza z objektívneho stavu situácie na trhu. 

Záver Rady úradu 

170.	Skutočnosť, že povinné osoby platili poplatok za ZB za všetky obaly uvedené nimi na trh bez ohľadu na to, na koľkých z nich sa reálne táto ochranná známka nachádzala, nebola v konaní sporná. Ako vyplynulo z dokazovania počas prvostupňového konania ZB sa používa, najmä na spotrebiteľských obaloch a nie 
na skupinových alebo prepravných obaloch. Ak povinná osoba túto ochrannú známku aj používa často nie na všetkých ňou na trh uvádzaných obaloch. V dôsledku ENVI-PAK-om nastaveného systému spoplatňovania užívania ochrannej známky ZB sa pre povinné osoby zvyšovala výška poplatku, pričom platili za niečo, čo v skutočnosti nevyužívali. Ak by napr. povinná osoba uviedla na trh 1000 ton odpadov z obalov a ochranná známka by sa používala iba na 1 tone odpadu, poplatok by sa vypočítal z 1000 ton, čo je podstatný rozdiel ako keby sa počítal z reálneho množstva obalov so ZB. Výška poplatku za ZB pre povinné osoby preto nepredstavovala zanedbateľnú sumu v dôsledku čoho musela ovplyvňovať ich rozhodovanie pri výbere oprávnenej organizácie. Ak mali platiť za služby oprávnenej organizácie u jedného subjektu a súčasne za užívanie ZB u ENVI-PAK, a.s. 
za situácie, keď tieto dva poplatky prevyšovali sumu, ktorú by platili u spoločnosti ENVI-PAK, a.s. ak by od nej odoberali aj služby oprávnenej organizácie, ich motivácia na odoberanie služieb oprávnenej organizácie od spoločnosti ENVI-PAK, a.s. na trhu kde je rozhodujúcim faktorom pre výber obchodného partnera predovšetkým cena, bola prirodzene vyššia.

171.	Tvrdenie ENVI-PAK, a.s., že táto situácia vychádzala a vychádza z objektívneho stavu situácie na trhu, Rada úradu neakceptuje. Iba z dôvodu, že ENVI-PAK, a.s. nebol schopný zaviesť systém monitorovania užívateľov ZB a to v akom rozsahu tento používajú ho nijak neoprávňuje na spoplatňovanie obalov, 
na ktorých sa ZB vôbec nenachádza, a to aj s poukazom na to, že Hlavná licenčná zmluva v znení dodatkov ustanovuje, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmluvné ustanovenie týkajúce sa poplatku za ZB.]

172.	Je teda na spoločnosti ENVI-PAK, a.s. aby zvolila taký spôsob, ktorý bude v súlade s jej zmluvnými záväzkami s PRO EUROPE a nebude spôsobovať narúšanie súťažného prostredia na relevantnom trhu.

173.	Ako vyplynulo z predkladaných záväzkov zo strany ENVI-PAK, a.s. počas konania, spoločnosť zjavne nevidí tento problém ako neriešiteľný, keďže v rámci predkladania záväzkov navrhla, že budú spoplatňované iba obaly, na ktorých sa ZB reálne nachádza.

Poplatok za ochrannú známku ZB na úrovni [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg je stanovený bez ohľadu na náklady spojené s ochrannou známkou

Námietky ENVI-PAK, a.s.

174.	Vychádzajúc z výroku Rozhodnutia nie je zrejmé, či je poplatok stanovený v rozpore so súťažnými pravidlami. Ani vysoký poplatok, resp. poplatok, ktorý je stanovený nad úroveň nákladov nevyhnutne neznamená, že cena na trhu má protisúťažný dopad, je neprimeraná. V súvislosti s výrokom rozhodnutia spoločnosť ENVI-PAK, a.s. podotýka, že úradu netvrdila, že cena za ZB navrhovaná v záväzkoch podľa § 8a zákona je  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky].

175.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. upozorňuje na skutočnosť, že žiadna povinná osoba neplatí oprávnenej organizácii cenu len za jednu komoditu, ale že používa služby oprávnenej organizácie pre rôzny mix komodít, a teda porovnávanie individuálnej klientskej ceny (ceny za servis) spoločnosti ENVI-PAK, a.s. a spoločnosti NATUR-PACK, a.s. za jednu individuálnu komoditu nie je opodstatnené a môže byť do značnej miery skresľujúce, pokiaľ ide o preukázanie, či skutočne poplatok za ochrannú známku ZB bol alebo nebol primeraný. Tabuľka č. 6, ktorú vypracoval úrad pre porovnanie cien ENVI-PAK, a.s. a NATUR-PACK, a.s. 
po započítaní poplatku za ZB jasne dokazuje fakt, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky]. Úrad porovnával celkovú cenu ENVI-PAK, a.s. a cenu NATUR-PACK, a.s. za servis po pripočítaní poplatku za ZB. To znamená, že úrad napriek svojim slovným tvrdeniam o poskytovaní ZB „zadarmo“ zo strany spoločnosti ENVI-PAK, a.s. pri svojich výpočtoch vychádza z toho, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky.] V opačnom prípade pri aplikovaní prepočtov úradu by ceny ENVI-PAK boli ešte nižšie – približne na úrovni servisných cien spoločnosti NATUR-PACK, a.s. (ak by sme predpokladali rovnakú nákladovú efektívnosť u oboch spoločností).

176.	V súvislosti s tvrdením úradu v bode 156 rozhodnutia, že ENVI-PAK, a.s. nastavil ceny s ohľadom na ceny NATUR-PACK, a.s., spoločnosť ENVI-PAK, a.s. uvádza, že toto tvrdenie nie je v praxi realizovateľné. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. je zmluvne  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky.] Minimálne pre rok [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – obdobie] takýto postup nie je možný, nakoľko spoločnosť NATUR-PACK, a.s. oznamuje svoje ceny vždy neskôr, a to po [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky súvisiacej s načasovaním zmeny cien na trhu] nemá údaje o cenovej stratégii NATUR-PACK, a.s. a teda [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky] tak, ako to tvrdí úrad.

177.	Vo vzťahu k vyjadreniu úradu, že náklady, ktoré predložila spoločnosť ENVI-PAK, a.s. sa javia ako vysoko nedôveryhodné a že cena stanovená na úrovni [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg bola stanovená ako východzia a až následne k nej ENVI-PAK, a.s. prispôsobil náklady, najmä v časti ktorá sa týka položiek „marketingové náklady“ a „réžia“ namieta. Náklady boli z jeho strany predložené listom zo dňa 28.10.2008 a následne na podporu tvrdenia o oprávnenosti marketingových nákladov predložila dokumenty listom zo dňa 6.11.2008. Úrad subjektívne vyhodnotil potrebu nezávislej obchodnej spoločnosti na rozhodovanie o tom, koľko prostriedkov na marketing a propagáciu vynaloží. Úrad nie je oprávnený hodnotiť štruktúru a výšku jednotlivých nákladov ani to, či sú vynaložené náklady dostatočné alebo primerané. Ak už úrad tvrdí, že ochranná známka je samostatným obchodovateľným produktom, potom by malo byť pre neho prirodzené akceptovať, že obchodná spoločnosť sa rozhoduje o tom, či bude tento produkt propagovať, o spôsobe jeho marketingu ako aj o sume prostriedkov, ktoré na tento vynaloží.

178.	ENVI-PAK opätovne zdôraznil, že v rozhodnutí sa nachádza analýza len pokiaľ ide o výšku poplatku stanoveného na úrovni [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg a nedošlo k zhodnoteniu poplatku na úrovni  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg, ktorý spoločnosť ENVI-PAK, a.s. účtovala od 1.1.2009,  pričom [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky.]

179.	Napriek tomu, že úrad vo výrokovej časti rozhodnutia neuviedol, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. aplikuje neprimeranú cenu za ochrannú známku ZB, celá jeho argumentácia a posudzovanie predkladaných záväzkov viedli k preukázaniu neprimeranosti nastaveného poplatku. Je nevyhnutné, aby rozhodnutie, ktoré konštatuje záver o protisúťažnom nastavení ceny obsahovalo podrobné vyhodnotenie vo vzťahu k akým okolnostiam bola cena ako protisúťažná posudzovaná, aké hraničné ukazovatele bral úrad do úvahy, a to tak vo vzťahu k skutočnostiam na strane posudzovaného podnikateľa ako aj k celkovým okolnostiam existujúcim na trhu. Rozhodnutie úradu by malo byť formulované tak a odôvodnené takým spôsobom, aby nevznikla najmenšia pochybnosť vo vzťahu k vyjadrenému záveru a aby do budúcna sa nevytváral, resp. nepretrvával stav právnej neistoty vo vzťahu k budúcemu nastaveniu ceny.

180.	Spoločnosť vždy počas predkladania záväzkov podľa § 8a zákona tvrdila, že poplatok za ochrannú známku ZB [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky] a takýmto spôsobom boli predkladané aj návrhy jeho kalkulácie (vrátane posledného návrhu prezentovaného na rokovaní dňa 1.7.2009 a následne písomne zaslaný listom zo dňa 6.7.2009).

181.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. informovala úrad o tom, že tvorba ceny sa odvíja od výšky servisných poplatkov. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predkladala úradu náklady pre to, aby demonštrovala, že tržby získané za ZB budú vždy použité len 
na aktivity a pokrytie nákladov, ktoré sa s  ochrannou známkou ZB nevyhnutne spájajú. Zámerom spoločnosti  ENVI-PAK nebolo  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky] nakoľko jednak by takýto postup ani nebol možný –  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] môže byť počas rokov s ohľadom na požiadavky spoločnosti ENVI-PAK, a.s. ako aj požiadavky trhu odlišná (ide vo väčšine uvedených [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra nákladov.] Spôsob stanovenia ceny za ochrannú známku ZB  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky] bol úradom odsúhlasený už v dokumente zo dňa 10.12.2008 (č. listu 5348/PMÚSR/2008), bod 24.

182.	Aj keď súčasná cena za ZB sa  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky], nie je možné akceptovať tvrdenie úradu, že táto  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky]. Je samozrejmé, že aj keď [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky].

183.	[Obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.- vyjadrenie spoločnosti k rozhodovaniu povinných osôb týkajúceho sa výberu oprávnenej organizácie v rokoch 2007 a 2008 ].

184.	Vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia na str. 7 spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predložila porovnanie cien s NATUR-PACK, a.s. za rok 2008, z ktorého podľa nej vyplýva, že NATUR-PACK, a.s. mal vyššie servisné ceny a aj keby spoločnosť ENVI-PAK, a.s. požadovala v danom čase za ZB 1 halier/kg, ekonomicky rozmýšľajúca povinná osoba by sa aj tak rozhodla pre spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Samotná tabuľka č. 6 v prvostupňovom rozhodnutí, podľa ENVI-PAK, a.s. dokazuje, že NATUR-PACK, a.s. v sledovanom čase mal nekonkurenčné ceny za servis. V tejto súvislosti ENVI-PAK, a.s. poukazuje tiež na súčasný stav na trhu kedy spoločnosť NATUR-PACK, a.s. dosahuje najnižšie servisné ceny na trhu oprávnených organizácií, pričom bez ohľadu na to, aká je v súčasnosti cena 
za používanie ZB, väčšina povinných osôb sa rozhoduje využívať služby NATUR-PACK, a.s.. 

185.	ENVI-PAK, a.s. považuje vyjadrenie Rady úradu vo výzve pred vydaním rozhodnutia v bode 164 za dezinterpretáciu výsledkov opýtaných subjektov zo strany úradu. Uvedené subjekty prešli alebo plánovali prejsť do ENVI-PAK, a.s. nie kvôli vysokej cene za ZB (tú by platili ako servisní aj ako licenční klienti), ale práve kvôli vysokým servisným cenám NATUR-PACK, a.s., a to bez ohľadu na to, aká bola cena za ZB v tom čase.

186.	K tabuľke č. 7, ktorú úrad predložil v odôvodnení rozhodnutia spoločnosť ENVI-PAK, a.s. uviedla, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zdôvodnenie nákladovej kalkulácie]. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. v tejto súvislosti tvrdí že,  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zdôvodnenie nákladovej kalkulácie.]

187.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. zásadne nesúhlasí s tvrdením úradu, že predložené informácie o nákladoch sú nedôveryhodné z dôvodu ich rozporu 
so správami audítora za rok 2007 a 2008. ENVI-PAK, a.s. zásadne nesúhlasí s tvrdeniami úradu uvedenými v bode 165 rozhodnutia. Dňa 23.10.2008 spoločnosť ENVI-PAK, a.s. poskytla úradu ako podklad pre neformálne stretnutie dokument  „Kalkulácia ceny za používanie ochrannej známky ZB.“ Kalkulácia slúži pre určenie predpokladaných nákladov súvisiacich  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zdôvodnenie nákladovej kalkulácie]. Definitívna výška nákladov je známa až po skončení  príslušného kalendárneho roka a samotná výška nákladov závisí od vývoja finančnej situácie počas roka (výška tržieb, výška vyčerpaných nákladov). Na druhej strane údaje, ktoré používa úrad vo svojej argumentácii obsiahnuté v Správe audítora zobrazujú verne údaje z individuálnej účtovnej závierky za príslušné roky, t.j. k 31.12.2007, k 31.12.2008. Údaje uvedené v individuálnej účtovnej závierke, to znamená vrátane poznámok ako neoddeliteľnej súčasti účtovnej závierky sú z hľadiska účtovníctva definitívne a zohľadňujú v prvom rade účtovné hľadisko, významnosť a potrebnú mieru užitočnosti pre používateľa účtovnej závierky. To znamená, že údaje v poznámkach účtovnej závierky spoločnosti ENVI-PAK, a.s. reflektujú čisto účtovné hľadisko členenia nákladov (členenie podľa účtovnej osnovy) a v žiadnom prípade tieto údaje nemožno stotožňovať s údajmi pre účel kontrolingu a teda účelového členenia nákladov na náklady súvisiace a nesúvisiace so ZB. Na základe vyššie uvedeného si spoločnosť ENVI-PAK, a.s. dovoľuje tvrdiť, že úrad nesprávne pristúpil k porovnaniu poskytnutých údajov, nakoľko údaje, ktoré porovnáva v bode 165 nie sú a nikdy nebudú môcť byť konzistentné, a to z titulu času ich vzniku a účelu použitia. Napríklad porovnávanie údajov za rok 2008 nie je zo strany úradu absolútne na mieste, nakoľko kalkulácia bola poskytnutá úradu ešte pred skončením roka 2008. Na druhej strane účtovná závierka za rok 2008 bola zostavená 13.3.2009, čo je minimálne  štvormesačný časový rozdiel.

188.	Spoločnosť nesúhlasí s úradom vo veci zámerne zjednodušenej analýzy nákladov, na základe ktorej posudzuje údaje ako neopodstatnené. V bode 169 úrad uvádza, že ak by bola pravdivá informácia o nákladoch na ZB, museli by stúpnuť celkové náklady v roku 2007 oproti roku 2006. Pričom úrad vôbec neskúmal, či v roku 2007 nenastali úspory v iných nákladoch spoločnosti ENVI-PAK, a.s. 
na základe ktorých si táto mohla dovoliť vynaložiť vyššie prostriedky bez toho, aby zvyšovala celkové náklady. Nie je možné zo strany úradu urobiť relevantnú ekonomicko – finančnú analýzu nákladov len na základe jedného údaju – celkovej výšky nákladov. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. poskytla úradu listom zo dňa 3.12.2008 údaje vychádzajúce z účtovných závierok za požadované roky. Účtovníctvo a účtovná závierka vychádza zo zákona o účtovníctve a súvisiacich dokumentov, pričom na účely analýz nákladov a výnosov je potrebné tieto údaje upraviť o operácie čisto účtovného charakteru. V tomto prípade má spoločnosť ENVI-PAK, a.s. na mysli krátkodobé rezervy, ktoré sa účtujú v zmysle Postupov účtovania č. 23054/2002-92
 § 50 ods. 3. V roku 2006 predstavovali rezervy za rok 2005 sumu  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk, pričom tento údaj je možné overiť priamo z výkazu ziskov a strát za rok 2006-riadok 21. O túto sumu je potrebné znížiť celkové náklady a tržby z účtovnej závierky, nakoľko tieto náklady a tržby (rozpustenie rezervy cez výnosy) patria do roku 2005. Pri údajoch za rok 2006 vznikne ešte jeden rozdiel vo výške  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk –zúčtovanie zákonných opravných položiek za rok 2005 (riadok 23). Jedine z takto upravených údajov za rok 2006 je možné vykonať relevantné analýzy nákladov a tržieb.

189.	 [Obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - zdôvodnenie predloženej kalkulácie nákladov] a z tohto dôvodu spoločnosť ENVI-PAK, a.s. nemôže v žiadnom prípade súhlasiť s tvrdeniami úradu uvedenými v tomto bode. 

190.	ENVI-PAK, a.s. vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia uviedol, že v roku 2007 sa jednalo o prvé zavedenie samostatného poskytovania ZB povinným osobám a je celkom prirodzené, že spoločnosť medziročne menila výšku jednotlivých nákladových položiek. Výrazná zmena jednotlivých nákladových položiek nemá žiadnu výpovednú hodnotu smerom k pravdepodobnosti alebo nepravdepodobnosti či dokonca dôveryhodnosti kalkulácií.  

191.	Je potrebné poukázať na to, že spôsob tvorby kalkulácií je samostatným procesom a nemá súvis a žiaden vzťah k finálnym hodnotám, ktoré sú vykazované koncom účtovného roku v oficiálnych účtovných dokumentoch spoločnosti. I samotný kalkulačný systém dokonca rozlišuje z časového hľadiska predbežnú (plánovanú) a výslednú kalkuláciu. V praxi neexistuje žiaden dokument, resp. dokonca ani všeobecne záväzný právny predpis, ktoré by upravovali položky, ktoré môžu vchádzať do kalkulácií vlastných nákladov a najmä nie medziročné odchýlky medzi jednotlivými položkami. Či sa jednotlivé položky nákladov medziročne menia alebo sú statické (práve toto je v reálnej praxi nepravdepodobné) závisí výhradne od zámerov spoločnosti v súvislosti s kalkulovaným výkonom. 

192.	Účastník konania poukazuje na komunitárnu judikatúru, v rámci ktorej sa primeranosť ceny posudzovala vo vzťahu k väzbe na ekonomickú hodnotu dodávaného tovaru (prípad United Brands), resp. prípad Port of Helsingborg, v ktorom bola potvrdená nielen väzba na ekonomickú hodnotu dodávaného produktu ale pri posudzovaní primeranosti ceny zaviedol ESD aplikáciu tzv. dvojstupňového testu. Komisia v rámci posudzovania „ekonomickej hodnoty“ produktu nebrala 
do úvahy len čisto nákladovú rovinu, t.j. len náklady súvisiace s poskytovaním produktu, ktoré sú viditeľné z účtovných dokladov ale deklarovala, že do úvahy je nevyhnutné zobrať (body 227-232 predmetného rozhodnutia Komisie) aj nenákladové faktory, ktoré vplývajú na určenie konečnej ceny produktu. V takomto prípade môže ísť o prepojené služby, ktoré zvyšujú hodnotu poskytovaného produktu, charakteristiku poskytovateľa alebo dokonca ochotu zákazníka platiť aj vyššiu sumu, pokiaľ považuje ponúkaný produkt pre neho za hodnotný.

193.	Úrad opomenul brať do úvahy nenákladové faktory, ktoré by rozhodne mali byť zohľadnené pri zvažovaní opodstatnenosti výšky poplatku. Vo vzťahu k ochrannej známke ZB takýmto nenákladovým faktorom zvyšujúcim ekonomickú hodnotu ZB je charakter ochrannej známky ZB a jeho spojenie s „enviromentálnou službou“, ktorú predstavujú aktivity spoločnosti ENVI-PAK, a.s. vo vzťahu k trhu a odpadovému hospodárstvu ako takému. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. už niekoľkokrát úradu 
vo svojich podaniach objasňovala, že označenie ZB vyobrazené na obaloch výrobkov informuje užívateľa produktov o tom, že tieto obaly sú určené 
do separovaného zberu a že každý podnikateľ, ktorý má na obaloch výrobkov ochrannú známku ZB prispieva k rozvoju a podpore systému separovaného zberu rešpektujúc ochranu životného prostredia. Kampane, ktoré sú spoločnosťou  ENVI-PAK, a.s. uskutočňované v rámci osvety separovaného zberu predstavujú dodatočnú službu, ktorú užívateľ ochrannej známky ZB dostáva za poplatok, ktorý je hradený spoločnosti ENVI-PAK, a.s.. ENVI-PAK, a.s. predložil listinné dôkazy o realizovaných kampaniach.

194.	ENVI-PAK, a.s. predložil vyhodnotenie sociologicko - marketingového prieskumu, ktorý sa uskutočnil za účelom zistenia údajov o znalosti  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zameranie prieskumu] ako aj preferencií zákazníkov  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zameranie prieskumu.]

195.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. konštatuje, že vyššie uvedené aktivity predstavujú priamu pridanú hodnotu pre akéhokoľvek užívateľa ZB, a teda aj takto poskytovaná služba by mala byť braná do úvahy pri posudzovaní primeranosti poplatku za ZB. Ďalším nepriamym benefitom pre užívateľov ochrannej známky ZB je aj fakt, že čím viac odpadov z obalov skončí v separovanom zbere, tým je jednoduchšie a dostupnejšie plnenie zákonom stanovených limitov pre povinné osoby, a to bez ohľadu na to, či táto povinná osoba plní limity prostredníctvom individuálneho systému alebo prostredníctvom akejkoľvek oprávnenej organizácie.

196.	ENVI-PAK, a.s. poukazuje na poplatok za ochrannú známku ZB stanovený v Nemecku, kde sa DSD zaviazala dodržiavať princíp transparentnosti, nediskriminácie a primeranosti ceny. Licenčný poplatok je na úrovni poplatku, ktorý je povinnými osobami platený na Slovensku (na úrovni 3,98 Euro/tonu v roku 2009), resp. túto úroveň dokonca presahuje.

197.	Úrad nemal dostatok dôkazov, aby vyjadril záver, že cena na úrovni  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg, resp. na úrovni  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg je cenou neprimeranou. Samotný výrok, o tom, že cena za ochrannú známku ZB je určená bez vzťahu k nákladom s ňou súvisiacich nemá relevanciu vo vzťahu k súťažným právom zakázaným cenovým praktikám dominantnej spoločnosti. Úrad nepreukázal rozdiel medzi cenou vysokou a cenou neprimeranou.

Závery Rady úradu 

198.	Účastník konania namieta nejednoznačnosť výrokovej časti prvostupňového rozhodnutia a poukazuje na to, že ani vysoký poplatok, resp. poplatok, ktorý je stanovený nad úroveň nákladov nevyhnutne neznamená, že cena na trhu má protisúťažný dopad a je neprimeraná. S týmto tvrdením možno vo všeobecnosti súhlasiť.

199.	Predmetom tohto konania však nebolo samostatné skúmanie neprimeranej ceny za ochrannú známku ZB ako sa to snaží navodiť účastník konania. Z výroku ako aj z celého odôvodnenia preskúmavaného rozhodnutia je zrejmé, že úrad neposudzoval samostatne primeranosť výšky poplatku za ochrannú známku ZB. Úrad neskúmal dopady na trh v súvislosti s parciálnymi časťami identifikovaného správania. Išlo o súbor krokov ENVI-PAK, a.s., popísaných vo výroku prvostupňového rozhodnutia, ktoré navzájom súviseli a ktoré ako celok spôsobilo obmedzenie súťaže na relevantnom trhu. Podstatou konania bolo posúdenie zneužitia dominantného postavenia spoločnosti ENVI-PAK, a.s. na relevantnom trhu poskytovania ochrannej známky Zelený bod, kde ENVI-PAK, a.s. ako jediný subjekt mal možnosť a reálnu silu ovplyvniť spôsob nastavenia politiky Zeleného bodu 
na Slovensku, čo aj realizoval formou reštriktívnej praktiky, ktorá obmedzila súťaž 
na trhu poskytovania služieb oprávnenými organizáciami. Praktika nastavenia poskytovania Zeleného bodu sledovala jeden cieľ, a to znevýhodnenie konkurentov 
v súťaži pri zabezpečovaní organizácie zberu, spracovania a recyklácie odpadov z obalov. Aby tento cieľ mohol byť realizovaný a splnil svoj účel, bolo zo strany dominanta potrebné nastaviť výšku a spôsob vymáhania poplatku tak, aby nižšie ceny konkurentov pri zabezpečovaní organizácie zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov neboli pre povinné osoby už atraktívne.  Subjektom - povinným osobám, ktorým sa ENVI-PAK, a.s. rozhodol účtovať poplatok, a to aj za odpady z obalov bez Zeleného bodu, určil poplatok za Zelený bod, ktorý bol preukázateľne referenčne nastavený v súvislosti s cenami konkurencie za organizovanie zberu, zhodnotenia a recyklácie, čo mu zabezpečilo protiprávne znevýhodnenie konkurencie a obmedzenie súťaže.  

200.	ENVI-PAK, a.s. sa po svojom vzniku mohol dobre etablovať na trhu, keďže bol prvým subjektom, ktorý zareagoval na zákon o obaloch, ktorý vytvoril priestor pre vytváranie oprávnených organizácií. Vstupom ďalších subjektov na trh, predovšetkým spoločnosti NATUR-PACK, a.s. v roku 2006, však ENVI-PAK, a.s. musel začať o svoju pozíciu na trhu intenzívnejšie bojovať, keďže najmä NATUR-PACK, a.s. sa vyprofiloval na pomerne silnú konkurenčnú spoločnosť.

201.	Úrad porovnal týchto dvoch najväčších hráčov z pohľadu cien za obdobie 
od 1.4.2007 do súčasnosti, a to v komoditách papier, sklo, plasty PET, a plasty ostatné, ktoré predstavujú viac ako 90% obalov, pre ktoré plnenie limitov zabezpečujú oprávnené organizácie (viď tab. č. 4 prvostupňového rozhodnutia). Rozdiely v cenách medzi týmito dvoma konkurenčnými spoločnosťami boli veľké a úrad ich zhrnul v tab. č. 6 v prvostupňovom rozhodnutí. Pokiaľ ide o námietku účastníka konania, že úrad napriek svojim slovným tvrdeniam o poskytovaní ZB „zadarmo“ zo strany spoločnosti ENVI-PAK, pri svojich výpočtoch vychádza z toho, že [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky ], táto nie je presná. Úrad porovnával ceny účtované spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. svojím klientom, ktoré podľa vyjadrenia spoločnosti ENVI-PAK, a.s. zahŕňajú aj poplatok za ZB, k čomu sa Rada úradu vyjadrila vyššie v tom zmysle, že sa nepreukázalo, že by bol ZB reálne spoplatňovaný. 

202.	Z vykonaného dokazovania vyplynulo, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. dosiahla nastavením politiky v súvislosti so ZB na trhu stav, že napriek tomu, že jej konkurent ponúkal lepšie ceny za služby oprávnenej organizácie, bola vždy pre podnikateľov používajúcich ZB ekonomicky výhodnejším partnerom. Konkurencia nemohla prirodzeným spôsobom, t.j. v rámci konkurenčného boja o zákazníka, tento stav zvrátiť, keďže ENVI-PAK, a.s. mal v rukách nástroj na nastavenie spoplatnenia ZB 
za každých okolností tak, aby aj pri drahších službách za servis bol vždy výhodnejším obchodným partnerom. Bez zneužívania spoplatňovania ZB by tomu tak zjavne nebolo, o čom svedčilo posilňovanie pozície konkurentov spoločnosti ENVI-PAK, a.s. po ich vstupe na trh v čase pred uplatňovaním protisúťažnej praktiky a pred rozsiahlymi aktivitami súvisiacimi so ZB zo strany ENVI-PAK, a.s.. Avšak ENVI-PAK, a.s. dokázal kombináciou výšky poplatku za ZB spolu s tým, že poplatok bol účtovaný pre všetky obaly uvedené na trh povinnými osobami využívajúcimi lepšie služby konkurencie zabezpečiť, že cena účtovaná konkurenčnou spoločnosťou 
po prirátaní poplatku za ZB bola vždy vyššia ako cena ENVI-PAK, a.s., ktorá už v sebe zahŕňala aj nespoplatňované právo používať ZB. Na trhu, kde je rozhodujúcim faktorom cena, sa spoločnosť využívajúca ZB rozhoduje ekonomicky a teda prirodzene pre toho kto je cenovo výhodnejší. 

203.	Pre dosiahnutie tohto stavu, resp. výsledku na trhu boli dôležité všetky tri súčasti správania ENVI-PAK, a.s., t.j. nastavenie poplatku, účtovanie poplatku 
za všetky obaly a neúčtovanie poplatku tým podnikateľom, ktorí odoberajú od ENVI-PAK, a.s. služby oprávnenej organizácie. 

204.	Úrad zisťoval prečo spoločnosť ENVI-PAK, a.s. nastavila svoju politiku súvisiacu so ZB uvedeným spôsobom. ENVI-PAK, a.s. tvrdil, že účtoval aj licenčným klientom aj servisným klientom rovnaké ceny, čo sa však v tomto konaní nepreukázalo. Účtovanie poplatku za všetky obaly zdôvodňoval ENVI-PAK, a.s. tým, že nemal vedomosť kto, a v akom rozsahu ZB používa. Úrad tiež zisťoval 
na základe akých faktorov ENVI-PAK, a.s. stanovil výšku poplatku za ZB. Ako už bolo uvedené na inom mieste, úrad neposudzoval výšku poplatku izolovane ale ako súčasť celkového správania účastníka konania, ktoré viedlo k obmedzeniu súťaže.

205.	Úrad zistil, že poplatok za ZB sa odvíjal aj od množstva obalov uvedených 
na trh povinnou osobou, a to bez ohľadu na to,  či sa na nich nachádzal ZB,  pričom ENVI-PAK, a.s. rozlíšil poplatky podľa množstevných pásiem. Čím viac obalov konkrétna povinná osoba na trh uvádzala, tým viac zaplatila za ZB, keďže poplatok sa odvíjal od množstva všetkých uvedených obalov na trh. Ako zistil úrad, poplatok za ZB sa v posudzovanom období pohyboval  v rozpätí od   [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg, pričom priemerná výška poplatku bola cca  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg. 

206.	Rada úradu nesúhlasí s tvrdením účastníka konania, že tabuľka č. 6 v prvostupňovom rozhodnutí preukazuje, že NATUR-PACK, a.s. ponúkal vyššie ceny za servis ako ENVI-PAK, a.s.. Úrad pri spracúvaní tabuľky č. 6 vychádzal z podkladov predložených oboma spoločnosťami. Informácie o cenách spoločnosti ENVI-PAK, a.s. predložené v rámci vyjadrenia k výzve pred vydaním rozhodnutia nekorešpondujú údajom, z ktorých úrad vychádzal pri spracúvaní tabuľky č. 6. 
Na str. 7 vyjadrenia k výzve pred vydaním rozhodnutia ENVI-PAK, a.s. predložil jeho „Servis ceny za rok 2008 bez ZB“ a s týmito cenami porovnáva ceny spoločnosti NATUR-PACK, a.s.. Tieto ceny predložené ENVI-PAK, a.s. však nie sú cenami, ktoré aj reálne účtoval, t.j. nie sú to cenníkové ceny, o ktorých by boli jeho klienti informovaní. O tom svedčí aj to, že doposiaľ skutočnosť, že [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob nastavenia cenovej politiky] považuje za obchodné tajomstvo. Tvrdenia účastníka konania, na základe vyššie uvedeného, preto ani nie sú relevantné pre porovnávanie efektívnosti podnikateľov.

207.	Cenovú situáciu na trhu v roku 2010, na ktorú poukazuje účastník konania,  Rada úradu v tomto konaní neposudzuje.
 
208.	Námietka účastníka konania, že nie je možné porovnávať individuálne ceny 
za jednu komoditu, keďže klienti majú rôzny mix komodít, nie je relevantná, keďže cena za každú posudzovanú komoditu je u spoločnosti ENVI-PAK, a.s. vyššia ako u spoločnosti NATUR-PACK, a.s. a preto bez ohľadu na kombinácie jednotlivých komodít by výsledná cena vždy bola vyššia práve u ENVI-PAK, a.s.. 

209.	Povinné osoby, ktoré uvádzali obaly so ZB na trh, bez možnosti ovplyvnenia umiestnenia tejto ochrannej známky na obale, resp. tie, ktoré z iných dôvodov chceli mať ZB na obaloch, ktoré uvádzali na trh, nemali inú alternatívu, ak sa nechceli správať neekonomicky, ako dohodnúť sa o platbách za ZB so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s..

210.	Spoločnosť NATUR-PACK, a.s. uviedla a doložila do spisu aj dôkaz o tom, že niektorí jej zákazníci práve z dôvodu vysokých poplatkov za ZB plánovali, resp. sa rozhodli ukončiť s ňou spoluprácu napriek tomu, že s jej službami boli spokojní, avšak pri súčasnom platení poplatku za ZB spoločnosti ENVI-PAK, a.s. bola pre nich spolupráca s NATUR-PACK, a.s., ekonomicky značne nevýhodná. Určitá skupina podnikateľov odmietla spoluprácu s NATUR-PACK, a.s. práve v dôsledku, že boli používateľmi ZB. Rada úradu nedezinterpretovala vyjadrenia doložené do spisu ako to namieta účastník konania. Spoločnosť NATUR-PACK, a.s. napr. v liste zo dňa 14.5.2008 (spis 125/4) uviedla príklady [obchodné tajomstvo NATUR-PACK, a.s. – počet] spoločností, ktoré oslovila a ktoré ako dôvod odmietnutia spolupráce uviedli to, že na ich obaloch (väčšinou dovezených zo zahraničia) sa nachádza značka ZB. Vo väčšine prípadov boli tieto spoločnosti, podľa vyjadrenia NATUR-PACK, a.s., kontaktované priamo ENVI-PAK-om s upozornením, že porušujú zákon o ochranných známkach, prípadne boli ovplyvnení reklamnou kampaňou zameranou na legalizáciu používania ZB, ktorú realizovala spoločnosť ENVI-PAK, a.s..

211.	 Spoločnosť NATUR-PACK, a.s. tiež doložila v prílohe č. 3 k listu zo dňa 14.5.2008 list od jej zmluvného partnera, ktorým tento predložil žiadosť o ukončenie zmluvy s ňou dohodou, ktorú zdôvodnil tak, že napriek veľmi dobrej spolupráci je ukončenie zmluvného vzťahu nevyhnutné z dôvodu, že ako dovozca nevie ovplyvniť umiestnenie ZB na obaloch výrobkov a je potrebné „doladiť“ právny vzťah 
so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. ako držiteľkou licencie. Súčasťou spisového materiálu je tiež list zo dňa 25.11.2008 - Výpoveď zmluvného vzťahu od spoločnosti Milex Nové Mesto nad Váhom, so sídlom Nové Mesto nad Váhom adresovaný spoločnosti NATUR-PACK, a.s., kde je ako dôvod výpovede uvedené cit.: „použitie ZB na našich obaloch v čase trvania nášho zmluvného vzťahu a z toho plynúce právne riziká pre našu spoločnosť v spore so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s., ktorá má ZB ako chránenú známku” (spis 173/6). Rovnaký list zo dňa 25.11.2008 zaslala spoločnosti NATUR-PACK, a.s. tiež spoločnosť Liptovská mliekareň, a.s., Liptovský Mikuláš (spis 172/4). Teda napriek výhodnejším cenám za servisné služby boli povinné osoby, ktoré využívajú ZB, nútené prejsť k spoločnosti ENVI-PAK, a.s..

212.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. sa bráni aj tým, že informovala úrad o tom, že tvorba ceny sa odvíja od výšky servisných poplatkov, pričom spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predkladala úradu náklady pre to, aby demonštrovala, že tržby získané za ZB budú vždy použité len na aktivity a pokrytie nákladov, ktoré sa s ochrannou známkou ZB nevyhnutne spájajú. V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že metodológiu, ako bude určovať spoločnosť ENVI-PAK, a.s. výšku poplatku za ZB, je vhodné ponechať na samotnú spoločnosť, t.j. či to bude odvíjať od nákladov, priemernej ceny servisných poplatkov alebo inak, rozhodujúce je, aby výsledkom nebolo obmedzenie súťaže.

213.	Pokiaľ ide o výšku poplatku, úrad sa ňou zaoberal iba vo väzbe 
na protisúťažný účinok popísaný vyššie. Vychádzajúc z Hlavnej licenčnej zmluvy s PRO EUROPE je na spoločnosti ENVI-PAK, a.s., či bude tento  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – stratégia účtovania poplatku.] Samotný ENVI-PAK, a.s. v liste zo 6.11.2008, ev. č. 4859, 166/6 uvádza, že z Hlavnej licenčnej zmluvy vyplýva, že poplatok  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob účtovania poplatku].  

214.	Úrad preto preveroval ako bol poplatok stanovený. Zo spisového materiálu vyplýva, že došlo k viacerým osobným rokovaniam medzi zástupcami ENVI-PAK, a.s. a úradu, pričom ešte v rámci šetrenia, t.j. pred začatím správneho konania (správne konanie začalo dňa 19.11.2008), ako podklad na jedno z takýchto rokovaní, ktoré sa malo uskutočniť dňa 27.10.2008 v priestoroch úradu, predložil ENVI-PAK, a.s. z vlastného podnetu podklady - Kalkulácia nákladov spojených so ZB. Keďže ENVI-PAK, a.s. na dobrovoľnej báze predložil túto kalkuláciu ako jeden z dôkazov v rámci vlastnej obhajoby úrad sa ňou zaoberal a po predložení týchto údajov následne požiadal o spresnenie predložených informácií keď požadoval podrobný rozpis jednotlivých nákladov v členení ako boli účastníkom konania uvedené v predloženom podklade. Úrad konkrétne požadoval detailnú štruktúru uvedených nákladov súvisiacich so ZB v rokoch 2007, 2008 a 2009. Tieto informácie za roky 2007, 2008 a 2009 spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predložila listami z 28.10.2008  a 6.11.2008. Následne, keďže  ich ENVI-PAK, a.s. počas konania nespochybnil, úrad tieto údaje použil ako podklad pre skompletizovanie tabuľky č. 7 v prvostupňovom rozhodnutí.

215.	Napriek tomu, že analýza nákladov, ktoré spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predkladala úradu nie je v tomto prípade rozhodujúca pre meritum tohto prípadu je potrebné poukázať na zjavné nezrovnalosti v údajoch použitých v rámci jej obhajoby. Pri analýze predložených podkladov úrad zistil evidentné nezrovnalosti pokiaľ ide o podiel nákladov na ZB na celkových nákladoch spoločnosti ENVI-PAK, a.s., medziročné zmeny nákladov na ZB ako aj medziročné zmeny jednotlivých položiek a započítanie niektorých nákladov do nákladov súvisiacich so ZB.  

216.	Táto analýza predložených nákladov pritom mala iba  napomôcť k dokresleniu celkovej posudzovanej situácie. Cieľom úradu, vychádzajúc z odôvodnenia rozhodnutia, nebolo zaviazať spoločnosť ENVI-PAK, a.s. vypočítavať poplatok za ZB konkrétnym spôsobom úrad iba poukázal, že činnosť ENVI-PAK, a.s. spôsobuje 
na zadefinovanom relevantnom trhu problém, pričom nie je nastavená v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže tak aby umožňovala aj ostatným oprávneným organizáciám na trhu vyvíjať konkurenčné aktivity. Je preto na podnikateľovi ENVI-PAK, a.s. aby svoju politiku v súvislosti s poskytovaním ZB upravil v súlade 
so súťažnými pravidlami.

217.	Z predložených údajov napríklad vyplýva, že jednotlivé sledované nákladové položky, ktoré podľa účastníka konania mali odrážať výšku poplatku za ZB vykazovali medziročne významné rozdiely, a to  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmeny v %] za rok 2009 v porovnaní s rokom 2008, pričom súčasne medziročný vývoj celkových nákladov bol relatívne stabilný (medziročné zmeny do  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.]%) a jednotková cena za ZB, pre odôvodnenie ktorej účastník konania predložil tieto podklady, sa v sledovaných troch rokoch nemenila vôbec. Rada úradu nevylučuje, že za istých okolností by mohlo dôjsť aj k takýmto výrazným rozdielom, čo však účastník konania v tomto prípade nepreukázal. Vyjadrenie, že išlo o  prvé zavedenie samostatného poskytovania ZB povinným osobám a je teda  celkom prirodzené, že spoločnosť medziročne menila výšku jednotlivých nákladových položiek neodôvodňuje takéto výrazné rozdiely, a to aj s poukazom na to, že výrazné rozdiely boli zistené aj medzi rokmi 2008 a 2009 kedy už nešlo o prvé zavedenie. Aj vzhľadom na skutočnosť, že v zmysle Hlavnej licenčnej zmluvy sa nepredpokladá, že by sa za [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s - obsah zmluvného vzťahu], nemožno akceptovať, že podľa podkladov predložených účastníkom konania by bol podiel nákladov na ZB na celkových nákladoch taký, že by v druhom polroku 2007 všetci zamestnanci spoločnosti museli prestať alebo výrazne obmedziť  vykonávanie nosnej činnosti, pre ktorú uvedená spoločnosť vznikla, a to organizovanie zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, a počas celej pracovnej doby po dobu sedem mesiacov by sa venovali iba problematike ochrannej známky Zelený bod. Toto je z pohľadu podnikania (a ako tvrdí účastník konania v reálnom konkurenčnom boji, ktorému bol podľa jeho tvrdení vystavený zo strany  podnikateľov NATUR-PACK, a.s., LRC, SEWA atď.) podľa Rady úradu ťažko akceptovateľné. Tiež napríklad režijné náklady spojené s ochrannou známkou ZB v roku 2007 boli vyčíslené účastníkom konania ako [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.  – číselný údaj] % celkových režijných nákladov spoločnosti. Na základe tvrdení účastníka konania pritom vyplynuli závery, že veľká časť aktivít týkajúcich sa ochrannej známky ZB bola vyvíjaná až v druhej polovici roka 2007. Takýto podiel režijných nákladov na celkových nákladoch je preto nepravdepodobný, a to aj s prihliadnutím na to aký nízky význam prikladal ENVI-PAK, a.s. ZB do prvého polroku 2007, t.j. pred zverejnením informácie o možnosti jeho spoplatnenia v rozsudku ESD, čo je popísané na iných miestach tohto rozhodnutia. 

218.	Pre posúdenie  politiky súvisiacej so ZB bolo nevyhnutné skúmať všetky východiská, ktoré viedli ENVI-PAK, a.s. k posudzovanému správaniu. Jednou z otázok bolo práve to prečo nastavil cenu poplatku za ZB v danej účtovanej výške a v tej súvislosti bolo potrebné posúdiť, či odôvodnenie, ktoré spoločnosť poskytla je presvedčivé, ekonomicky racionálne a teda akceptovateľné. Úrad sa kalkuláciou nákladov zaoberal v tomto konaní iba v súvislosti s argumentmi spoločnosti ENVI-PAK, a.s. ohľadne nastavenia výšky poplatku za ZB, vychádzajúc z toho, že samotný ENVI-PAK, a.s. s cieľom zdôvodniť výšku účtovaného poplatku za ZB predložil úradu Kalkuláciu nákladov za používanie ochrannej známky ZB. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. tiež uviedla, že „nastavenie ceny za ZB pred rokom 2009 sa síce odvíjala 
od nákladov, avšak tvorba ceny vždy zohľadňovala reálnu situáciu na trhu“ (viď námietka pod bodom 272). V tejto súvislosti v rámci širšieho komplexu posudzovaných otázok bolo preto odôvodnené vyjadriť sa aj k argumentom  týkajúcim sa nákladov na ZB. Samotný ENVI-PAK, a.s. uviedol, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – spôsob stanovovania cien].

219.	V súvislosti so započítaním marketingových nákladov Rada úradu uvádza, že cieľom rozhodnutia úradu nie je určovanie v akej výške a na čo majú byť vynaložené podnikateľom náklady v rámci jeho podnikateľskej činnosti. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s., ako ktorýkoľvek iný podnikateľ, môže na propagáciu vynakladať náklady v takej výške v akej to uzná za vhodné, a to vrátane marketingových nákladov, takisto môže uskutočňovať kampane v rozsahu v akom to uzná z hľadiska jej podnikateľských zámerov za potrebné. V tomto konaní nie je predmetom posúdenia výška nákladov na marketing a propagáciu spoločnosti ENVI-PAK, a.s. ako taká. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. je nepochybne oprávnená nezávisle prijímať svoje podnikateľské rozhodnutia ale v prípade, že ich následkom je rozpor so súťažnými pravidlami a teda zákonom, je úrad oprávnený a povinný vydať rozhodnutie o zákaze takéhoto správania. Nastavenie celkovej politiky v súvislosti s poskytovaním ZB, v situácií, keď je ENVI-PAK, a.s. nevyhnutným obchodným partnerom pre podnikateľov používajúcich ZB, už toto nie je výsostne internou záležitosťou podnikateľa ENVI-PAK, a.s. a o to viac v situácii, keď táto vedie k obmedzeniu súťaže na trhu. Rada úradu preto zdôrazňuje, že je na uvážení spoločnosti ENVI-PAK, a.s. akým spôsobom na trhu pôsobí a koná, s tým obmedzením, že ako dominantný hráč nesie špeciálnu zodpovednosť aby jej činnosťou nedochádzalo k obmedzovaniu hospodárskej súťaže. Takýto záver si navzájom neprotirečí ako uvádza ENVI-PAK, a.s. v bode 17 vyjadrenia k výzve pred vydaním rozhodnutia s tým, že úrad posudzoval výšku marketingových nákladov v tomto konaní. 

220.	Rada úradu, rovnako ako úrad, zastáva názor, že určité náklady priamo súvisiace so správou ZB spoločnosť ENVI-PAK, a.s. nepochybne v posudzovanom období mala. Takým nákladom je bezpochyby  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.], rovnako tak náklad priamo spojený s administráciou ZB sú výdavky spojené s [ obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.].  

221.	Ako vyplynulo z účastníkom konania predložených údajov, významnú časť nákladov na ZB predstavovali [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] konkretizované v tabuľke č. 7 prvostupňového rozhodnutia. Úrad v rozhodnutí nespochybnil skutočnosť, že ENVI-PAK, a.s. uskutočnil marketingové kampane, zaoberal sa však tým, či je opodstatnené zarátanie  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] nákladov do nákladov spojených s ochrannou známkou ZB. Úrad má za to, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.], ktorých nákladmi účastník konania zdôvodňoval výšku účtovaného poplatku nesúvisia so ZB. Úrad tiež zistil, že účastníkom konania predložené údaje nekorešpondujú s údajmi 
o  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] uvedených v Správe audítora o vykonaní overenia účtovnej závierky spoločnosti ENVI-PAK, a.s.. Úrad v bodoch 165 a 166 rozhodnutia konkretizuje zistené rozdiely pre roky 2007 aj 2008. Rada úradu sa s týmito závermi úradu stotožňuje.

222.	Potreba vynakladania finančných prostriedkov na účely propagácie ZB [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – obsah zmluvného vzťahu], keď táto práve definuje ochrannú známku ZB výlučne ako  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – charakter ochrannej známky ZB] a nie ako symbol  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – charakter ochrannej známky]. Rada úradu vychádza z toho, že cieľom rozsiahlych kampaní bolo zvyšovanie povedomia medzi spotrebiteľmi o ZB, a to predovšetkým v ponímaní ako sa ho snaží prezentovať ENVI-PAK, a.s., t.j. ako  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] symbol. Cieľom je dosiahnuť aby čo najviac spotrebiteľov začalo uprednostňovať výrobky v obaloch so ZB a teda aby jednak ENVI-PAKu narastali príjmy z poskytovania práva na užívanie ZB a súčasne, pri tak nastavenej politike ako bola v posudzovanom období, by väčšina povinných osôb používajúcich ZB bola nútená prejsť k ekonomicky „výhodnejšiemu“ partnerovi teda k ENVI-PAK, a.s..

223.	Iný význam marketingová kampaň podnikateľa ENVI-PAK, a.s. na Slovensku nemôže sledovať a dosiahnuť, keďže ako už bolo uvedené, povinné osoby v SR sú viazané slovenskou právnou úpravou o obaloch plniť limity pre stanovené komodity bez ohľadu na to, či sa na ich obale ZB nachádza alebo nie. Ochranná známka ZB na obale súčasne nezaručuje lepšiu ochranu životného prostredia ako v prípade  obalu bez nej. ZB je určite vhodným marketingovým nástrojom, predovšetkým pre samotnú spoločnosť ENVI-PAK, a.s., ktorý ale v súvislosti s ochranou životného prostredia nezabezpečuje žiadnu zmenu v porovnaní so zabezpečovaním zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov bez nej.

224.	Marketingové náklady predložené účastníkom konania slúžia podľa Rady úradu výlučne na podporu jeho vlastnej podnikateľskej činnosti. Sám ENVI-PAK, a.s. v liste zo dňa 29.4.2008 ev. č. 1738/2008 (spis 118/3) uviedol, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – vyjadrenie k ochrannej známke ZB]. Nie je preto zrejmé, prečo by povinné osoby, najmä tie, ktoré uvedenie ZB na obale nevedia nijako ovplyvniť a ktorých je väčšina, resp. povinné osoby využívajúce služby konkurenčných spoločností, mali „preplácať“ v poplatku za ZB marketingové náklady smerujúce v konečnom dôsledku k podpore podnikateľskej činnosti ENVI-PAK, a.s.. 

225.	Dodržanie [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – obsah zmluvného vzťahu] ako vyplýva z Hlavnej licenčnej zmluvy s PRO EUROPE je v tomto prípade spochybnené aj tým, že výška poplatku za ZB v sume  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg predstavuje takmer 2/3 z ceny za službu oprávnenej organizácie, ktorú ENVI-PAK, a.s. poskytoval ako svoju hlavnú podnikateľskú činnosť.

226.	Uvedené znamená, že ENVI-PAK, a.s. samozrejme môže vynakladať finančné prostriedky na propagáciu, ale je neodôvodnené aby takéto náklady prenášal 
do poplatku za ZB, ktorý je poskytovaný nezávisle na službe oprávnenej organizácie. 

227.	Rada úradu nenamieta štruktúru členenia nákladov v spoločnosti ENVI-PAK, a.s., nemožno však súhlasiť s tým, že úrad porovnával úplne neporovnateľné veličiny. ENVI-PAK, a.s. v rámci predloženej kalkulácie, zdôvodňujúcej výšku účtovaného poplatku  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg pre rok 2008 uviedol napríklad náklad na poradenské, právne a patentové služby súvisiace so ZB čiastku [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk. Tieto boli bližšie špecifikované v predloženom podrobnom rozpise nákladov ako  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] V správe audítora o vykonaní overenia účtovnej závierky spoločnosti pre rok 2008 sa však uvádza na str. 11 suma za celkové právne služby, t.j. nie len súvisiace so ZB, vo výške  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk, čo je značná disproporcia v porovnaní s nákladmi len na právne služby pre ZB. Celkové náklady za právne služby za rok 2007 pritom predstavovali podľa správy audítora   [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk (kedy boli vzhľadom na vyššie uvedené aktivity so ZB zrejme najvyššie, pričom uvedená suma pre rok 2007 je suma za celkové právne náklady), v roku 2006  predstavovali celkové náklady na právne služby  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk a v roku 2005 napr. celkové náklady na právne služby, účtovné a daňové služby v spoločnosti predstavovali  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk.   

228.	 Pokiaľ ide o argumentáciu účastníka konania poukazujúcu na rozdiely medzi plánovanými a reálnymi nákladmi túto Rada úradu nespochybňuje a súhlasí s tým,  že všeobecne medzi plánovanými a reálnymi nákladmi môžu vzniknúť rozdiely tak ako to vyplýva aj zo znaleckého posudku predloženého účastníkom konania. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. z vlastnej iniciatívy predložila kalkuláciu nákladov, ktorá bola reakciou na zisťovanie úradu prečo bol poplatok za ZB stanovený v účtovanej výške. Predmetom posúdenia úradu neboli rozdiely medzi plánovanými a reálnymi nákladmi ale história reálneho účtovania poplatku za ZB, keďže  ENVI-PAK, a.s. uviedol, že cena  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg bola účtovaná v období od roku 2007. Predložené vyjadrenie nezávislého audítora je vypracované všeobecne a nie je previazané na spoločnosť ENVI-PAK, a.s. a na posudzovaný prípad. Rada úradu akceptuje tvrdenia z neho vyplývajúce vo vzťahu k plánovaným a reálnym nákladom, toto vyjadrenie však nijako nevysvetľuje konkrétnu situáciu spoplatňovania ZB v spoločnosti ENVI-PAK, a.s., čím tento dôkaz nemôže byť posúdený ako podporujúci tvrdenia spoločnosti ENVI-PAK, a.s.. 

229.	 Účastník konania v konaní predložil náklady spojené so ZB za roky 2007, 2008 a 2009. Úrad od účastníka konania pritom nepožadoval preukázať spôsob plánovania využitia prostriedkov súvisiacich so ZB, či predloženie predbežných kalkulovaných nákladových položiek ako sa to snaží navodiť ENVI-PAK, a.s. 
vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia v bode 26, ale žiadal zdôvodnenie účtovanej výšky poplatku za roky 2007-2009. 

230.	Úrad ako aj Rada úradu zdôvodnili, prečo údaje predložené ENVI-PAK, a.s. považujú za nepresvedčivé, pričom ENVI-PAK, a.s. nijakým spôsobom konkrétne a presvedčivo nepreukázal nezvyčajné odchýlky identifikované počas konania. 

231.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia tiež uviedla, že predložila úradu zoznam plánovaných nákladov, ktoré súviseli so ZB. Vo svojich výpočtoch zároveň spoločnosť ENVI-PAK, a.s. stanovila na základe plánovaných údajov a vstupov, že výška odplaty za ZB bude  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg. Uviedla, že počas roku 2007 sa vyhodnocuje skutočné čerpanie nákladov, avšak kalkulačná cena za ZB sa už nemení. Táto cena bola v roku 2007 súčasťou zmluvných vzťahov a nastavených ďalších ekonomických úkonov, nebolo ju možné vzhľadom na tieto fakty meniť. Z toho podľa jej názoru logicky vyplýva, že cena [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg bola nielen plánovaná ale aj reálne účtovaná. V opačnom prípade, by podľa názoru účastníka konania, kalkulačné výpočty nemali význam a cena akýchkoľvek tovarov alebo služieb by sa musela meniť pri každom predaji. 
Na základe analyzovaných predložených údajov možno podľa Rady úradu práve dospieť k záveru, že výška poplatku sa neodvíjala od reálne vynaložených nákladov súvisiacich so ZB, ale bola stanovená tak, aby povinné osoby využívajúce ZB boli nútené zmeniť svojho obchodného partnera v prospech spoločnosti ENVI-PAK, a.s..

232.	V tejto súvislosti Rada úradu poukazuje tiež na to, že účastník konania argumentáciu v súvislosti s plánovanými nákladmi začal využívať predovšetkým v rámci druhostupňového konania. Samotný ENVI-PAK, a.s. počas prvostupňového konania neoznačoval ním predkladané údaje ako plánované ako to robí v rámci svojej obhajoby v druhostupňovom konaní. Napr. v liste zo dňa 28.10.2008, evidovaný pod č. 4657 (spis 164/6), ktorým bola predložená vyššie uvedená  Kalkulácia ceny za používanie ochrannej známky ZB sa uvádza „V súvislosti s prebiehajúcim šetrením... dovoľuje predložiť úradu podklady pre účely všeobecného šetrenia...- Prehľad nákladov súvisiacich s poskytovaním ochrannej známky „Zelený bod“.“ Zo spisu nevyplynulo, že ENVI-PAK, a.s. považoval predložené údaje za plánované aj vo vzťahu k roku 2007, či časti už uplynutého roku 2008. To, že nešlo o plánované náklady možno podporiť tiež odkazom na obhajobu účastníka konania aj v druhostupňovom konaní (bod 190), kde zdôvodňuje rozdiely v predloženej kalkulácii nákladov na roky 2007-2009, pričom pracuje s reálnymi číslami (reálnym poklesom, resp. reálnym navýšením) a nie s plánovanými veličinami. Z hľadiska posudzovaného prípadu je však táto otázka či išlo o plánované alebo reálne náklady irelevantná. Účastník konania je ten, ktorý musí vedieť obhájiť prečo sa správal určitým spôsobom, v tomto prípade prečo účtoval poplatok za ZB v danej výške. Zdôvodnenia poskytnuté v rámci konania však vykazujú nezrovnalosti a sú nepresvedčivé ako už Rada úradu uviedla v iných častiach tohto odôvodnenia.  

233.	Rada úradu má tiež za to, že výrok rozhodnutia by nemal byť formulovaný tak, aby presne špecifikoval ako má spoločnosť odstrániť protiprávny stav. Rada úradu považuje preto za potrebné v tejto súvislosti výrok upraviť.

234.	Rada úradu sa k väčšine námietok v tejto časti, najmä pokiaľ ide o charakter a vnímanie ochrannej známky ZB v Slovenskej republike, už v rámci tohto odôvodnenia vyjadrila. V súlade s daným odôvodnením je preto irelevantné v akej výške bol zavedený poplatok za ZB v Nemecku, keďže význam ZB v Nemecku je odlišný ako aj podmienky na relevantnom trhu môžu byť odlišné, čím sa však úrad v tomto konaní nezaoberal. A naviac, keďže Rada úradu, ako opakovane uviedla, neposudzuje samotnú cenu za ZB, nemá význam ani porovnávanie ceny v Slovenskej republike a v Nemecku.

235.	Pokiaľ ide o poukaz na európsku judikatúru, túto nie je možné podľa Rady úradu na tento prípad aplikovať, keďže išlo o prípady kde sa posudzovali neprimerané ceny, čo nie je predmetom tohto konania.  Rada úradu tiež poukazuje aj na to, že v prípade prístav Helsingborg súd konštatoval, že ekonomická hodnota tovarov alebo služieb musí byť určená s ohľadom na konkrétne okolnosti prípadu a je potrebné vziať do úvahy tiež nenákladové faktory také ako dopyt po produkte, resp. službe (bod 232 rozsudku). Takýmto nenákladovým faktorom v danom prípade bola lokalizácia, resp. umiestnenie prístavu, ktoré veľmi dobre napĺňalo požiadavky prepravcov. Plavebná vzdialenosť medzi mestami Helsingborg a Elsinore bola tou najkratšou medzi Švédskom a Dánskom, čo umožňovalo prepravcom vykonávať krátku a častú prepravu, ktorá bola viac nákladovo efektívna a atraktívna pre pasažierov a automobilovú dopravu. Prístav má vynikajúce spojenie s cestnou a železničnou dopravou, čo bolo Komisiou zohľadnené ako nehmotná hodnota, ktorá musí byť zohľadnená ako súčasť ekonomickej hodnoty služby. V prípade ochrannej známky ZB sa jej používatelia v SR vyjadrili, že nemá v SR špeciálny význam a teda ani nenákladovú ekonomickú  hodnotu. To, že pristúpili na dohodu s ENVI-PAK, a.s. aj v podobe platieb za ZB vyplýva z toho, že väčšina z používateľov ZB sú subjekty, ktoré používanie ochrannej známky ZB na obale, ktorý umiestňujú na slovenský trh nevedia ovplyvniť.

236.	Rada úradu súhlasí s úradom, že cena za ZB bola nastavená účelovo, pričom práve účelovosť jej nastavenia bola preukazovaná aj tým, že cena je nastavená úplne mimo nákladov spojených so ZB. Posudzovaný trh je pritom trhom, ktorý nie je, resp. by nemal byť zameraný na dosahovanie zisku. Samotný PRO EUROPE žiada len refundáciu nákladov na ZB, preto nie je žiaden dôvod aby ENVI-PAK, a.s., ako správca ochrannej známky ZB v SR, žiadal za ňu sumu inú ako náklady s ňou nevyhnutne spojené. ENVI-PAK, a.s. ako jeden zo záväzkov navrhol záväzok primeranej ceny preto sa musel aj z tohto dôvodu úrad cenou komplexne zaoberať. A tiež ako už bolo vyššie uvedené účastník konania predkladal kalkulácie nákladov v rámci svojej obhajoby, čím sa musel úrad zaoberať a zaoberal sa nimi najmä z pohľadu posúdenia pochybností úradu o reálnej výške týchto nákladov, resp. o ich účelovosti.

Obmedzenie konkurencie 

Námietky ENVI-PAK, a.s.

237.	Úrad podáva v bodoch 196 a 197 značne zjednodušené vyjadrenia, ktoré sa týkajú efektívnosti vynakladania nákladov inými oprávnenými organizáciami 
na zabezpečenie servisu. Cena za servis podľa jednotlivých komodít je závislá 
od dvoch veličín: ceny dodávateľov služby zberu a zhodnotenia (ceny zberových spoločností a recyklátorov) a výšky limitu v zmysle nariadenia vlády platného 
pre príslušný kalendárny rok. Na výšku jednotkovej ceny kovov alebo papiera v žiadnom prípade nevplýva podiel komodity na celkovom portfóliu ako sa mylne domnieva úrad.

238.	K vyhodnoteniu efektívnosti spoločnosti NATUR-PACK, a.s. úradom spoločnosť ENVI-PAK, a.s. dodáva, že ak by sa vychádzalo z toho, že úrad sa stotožnil s výsledkom kontroly SIZP, ktorý táto zverejnila vo svojom protokole, nie je možné, aby NATUR-PACK, a.s. plnil limity o 678% viac v papieri a o 1708% viac v kovoch bez toho, že by sa to významne dotklo jeho nákladovej neefektívnosti. Takisto nie je možné súhlasiť s odôvodnením úradu v súvislosti so sklom. Aj keď splnený limit nie je enormný ako v prípade papiera a kovov, NATUR-PACK, a.s. splnil limit na sklo o 53% viac ako bolo potrebné. Na základe vyššie uvedeného sa spoločnosť ENVI-PAK, a.s. naďalej domnieva, že jednotkové ceny za servis spoločnosti NATUR-PACK, a.s. boli nákladovo vysoko nadhodnotené a preto bola  cena za servis neefektívne stanovená. V opačnom prípade by muselo dôjsť ku krížovému financovaniu medzi komoditami, ktoré samotná spoločnosť NATUR-PACK, a.s. ako svoj základný princíp odmieta.

239.	Úrad sa nezaoberal otázkou, ako bolo možné, že i napriek namietanej praktike zo strany ENVI-PAK, a.s. mohli trhové podiely nového subjektu na trhu v priebehu dvoch rokov vystúpiť až na úroveň vyššiu ako 30%. Táto skutočnosť do značnej miery spochybňuje závery úradu, že namietaná praktika spoločnosti ENVI-PAK, a.s. mala úradom tvrdený dopad, t.j. viazanie povinných osôb využívať služby poskytované spoločnosťou ENVI-PAK, a.s., ktoré sa následne podľa názoru úradu malo prejaviť v zastabilizovaní trhových podielov spoločnosti NATUR-PACK, a.s. 
na trhu. Úrad sa však v tejto súvislosti vôbec nezaoberal inými okolnosťami, ktoré mohli spôsobiť stabilitu trhových podielov spoločnosti NATUR-PACK, a.s. a obmedzenie ich nárastu – a to najmä iné vonkajšie trhové okolnosti (vstup iných subjektov na trh, zmeny na komoditnom trhu).

240.	Podľa účastníka konania je potrebné predložiť dostatočné ekonomické a 
na situácií na trhu založené dôkazy o tom, že namietané konanie malo tvrdené následky k čomu nedošlo. ENVI-PAK, a.s. poukazuje na to, že na trhu existuje celkovo osem oprávnených organizácií. Od roku 2006 kontinuálne dochádza k vstupu nových oprávnených organizácií na trh, a to na rozdiel od tvrdenia Rady úradu v bode 253 Výzvy, kde je uvedené, že „správanie smerovalo k posilneniu svojej pozície na trhu na úkor ostatných účastníkov na trhu.“ Za reálnu konkurenciu spoločnosti ENVI-PAK, a.s. možno jednoznačne považovať spoločnosti NATUR-PACK, a.s., SEWA, a.s., LIMIT RECYCLING SLOVAKIA, a.s. a ENVI-REA, a.s., ktoré reálne disponujú významnou bázou klientov.

241.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. preskúmala obdobie od roku 2007 do dnešného dňa, nakoľko úrad uvádza, že praktika ešte stále trvá. ENVI-PAK, a.s. predložil podiely na trhu jeho konkurentov podľa počtu povinných osôb za rok 2007 a 2010. Z uvedených údajov jednoznačne vyplýva, že efektívni konkurenti spoločnosti ENVI-PAK, a.s. v čase od začatia praktiky až po dnešok dokázali efektívne narásť a zväčšiť si svoje portfólia klientov. Spoločnosť NATUR-PACK, a.s. v posudzovanom období zmenila svoj trhový podiel z  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] % na [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] %, a to na úkor straty trhového podielu spoločnosti ENVI-PAK, a.s.,ktorej trhový podiel klesol o [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] %. Súčasný trhový podiel spoločnosti NATUR-PACK, a.s. dosahuje [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] %, pričom tento trhový podiel nedosahovala spoločnosť ENVI-PAK, a.s. ani v začiatku posudzovaného obdobia – namietanej praktiky [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] %. To znamená, že nie spoločnosť ENVI-PAK, a.s. si posilnila svoje postavenie na relevantnom trhu, ale spoločnosť NATUR-PACK, a.s. si zvýšila svoje postavenie, a to na úkor ENVI-PAK, a.s. a LRS, a.s..

242.	Rada úradu, rovnako aj prvostupňový orgán sa vo svojich vyjadreniach zamerali práve na to, že namietaným konaním spoločnosti ENVI-PAK, a.s. došlo k obmedzeniu expanzie najväčšieho konkurenta, a to spoločnosti NATUR-PACK, a.s.. Takéto tvrdenie neobstojí, keďže práve spoločnosť NATUR-PACK, a.s. mala v sledovanom období výraznejšie tempo rastu ako spoločnosť ENVI-PAK, a.s. a dnes disponuje dvojnásobnou bázou klientov ako spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Týmto spoločnosť považuje za preukázané, že k namietanej praktike nedošlo.

243.	NATUR-PACK, a.s. mala už od momentu svojho vzniku (rok 2006) a aj počas trvania namietanej praktiky (od roku 2007) možnosť hľadať a získavať si tzv. neregistrované povinné osoby. To, že spoločnosť NATUR-PACK, a.s. mala tento potenciál rastu, dokazuje aj súčasný počet povinných osôb, resp. nárast povinných osôb od roku 2007, spoločnosť NATUR-PACK, a.s. narástla oproti roku 2007 o 414,38 % a ENVI-PAK, a.s. iba o 57,23 %. NATUR-PACK, a.s. sa systematicky pripravovala na svoju výraznú expanziu, pričom táto príprava zahŕňala aj úradom posudzovanú praktiku zo strany spoločnosti NATUR-PACK, a.s..

244.	Okrem spoločnosti NATUR-PACK, a.s. na trh v roku 2006 vstúpili aj ďalšie spoločnosti, a to LRS, a.s. a SEWA, a.s., teda mohol tu byť vyvíjaný tlak aj ďalšou konkurenciou na pozíciu a schopnosť expanzie spoločnosti NATUR-PACK, a.s.. 

245.	Ak by úrad chcel pristúpiť k riadnemu zhodnoteniu pozície ENVI-PAK, a.s. 
na trhu a vplyvu namietaného protisúťažného konania na trh povinných osôb (resp. trh kolektívnych systémov) a dôsledok vylúčenia alebo obmedzovania konkurencie na trhu, ako ho definoval úrad, musel by pristúpiť k zhodnoteniu trhových podmienok aj v kontexte fungovania trhu komoditného. Nevyhnutnosť zanalyzovania prepojenia trhov povinných osôb a komoditného trhu vyplýva aj z reálneho vzťahu, kedy oprávnená organizácia svojim dominantným postavením na komoditnom trhu určuje, do akej miery môžu rásť ostatné oprávnené organizácie na trhu povinných osôb. Aj keby akákoľvek oprávnená organizácia mala potenciál rastu na trhu povinných osôb k 100% (napríklad aj vďaka potenciálu viazať klientov prostredníctvom ochrannej známky), veľkosť tohto trhového podielu musí jednoznačne podriadiť veľkosti podielu na komoditnom trhu.

Závery Rady úradu

246.	Z vykonaného dokazovania úrad zistil, že cena je rozhodujúci faktor, 
na základe ktorého sa povinné osoby rozhodujú pri výbere oprávnenej osoby. Úrad túto skutočnosť dokumentoval aj popisom cenového vývoja od roku 2004 (viď bod 174 prvostupňového rozhodnutia). 

247.	 Ako vyplynulo z vykonaného dokazovania, so zmenou oprávnenej organizácie nie sú spojené výrazné náklady a na zmenu nie sú potrebné dlhé časové obdobia. Rada úradu súhlasí so záverom úradu, že vzniknuté cenové rozdiely spôsobené protisúťažným správaním spoločnosti ENVI-PAK, a.s. sú spôsobilé vyvolať presuny klientov medzi oprávnenými organizáciami. Samotný ENVI-PAK, a.s. v liste č. 3197/2007, doručenom úradu dňa 27.8.2007 uviedol, že cenová elasticita je na identifikovanom trhu povinných osôb vysoká (ak nie absolútna), pričom i najmenší výkyv v cene môže spôsobiť značné preskupenie medzi zákazníkmi jednotlivých spoločností.

248.	Keďže cena je rozhodujúcim faktorom, praktika, ktorej sa spoločnosť ENVI-PAK, a.s. dopustila, mala dopad na trh v tom, že pre povinné osoby používajúce ZB bol ekonomicky výhodnejším partnerom ENVI-PAK, a.s. aj pre služby oprávnenej organizácie. Tým došlo k situácii, ako uviedol úrad v prvostupňovom rozhodnutí, že ENVI-PAK, a.s. si naviazal alebo si môže naviazať na používanie služieb zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov takmer všetky tie povinné osoby, ktoré používajú ZB, keďže pre ZB neexistuje na Slovensku alternatíva.

249.	Úrad v prvostupňovom konaní oslovil oprávnené organizácie s otázkou 
na poskytnutie odhadu používania ZB. Podľa vyjadrenia oslovených subjektov je ochranná známka ZB umiestnená na 35-50% obalov uvedených v SR. Ide o podiel vypovedajúci o podiele obalov, na ktorých sa ZB nachádza na celkovom množstve obalov uvedených na trh v SR.

250.	Úrad odhadol však veľkosť viazaného trhu až na viac ako 60%, pričom tento záver podporil viacerými zisteniami, s čím sa Rada úradu stotožňuje. V prvom rade poukázal na to, že ZB sa nachádza najmä na spotrebiteľských obaloch a menej už na skupinových a prepravných obaloch. Spotrebiteľské obaly sú tie, pre ktoré  plnenie limitov prioritne zabezpečuje kolektívny systém. Je preto logický predpoklad, že plnenie limitov vo vzťahu k obalom, na ktorom sa nachádza ZB bude zabezpečované predovšetkým prostredníctvom oprávnených organizácií. Ako tiež správne poukázal úrad spoločnosť ENVI-PAK, a.s. v posudzovanom období účtovala poplatok za ZB v závislosti od celkového množstva obalov uvedených na trh v SR, čím sa zvyšoval objem viazaného trhu aj o obaly, na ktorých sa ZB nenachádzal.

251.	Úrad svoje tvrdenie podoprel aj odpoveďami klientov oprávnených organizácií, pričom išlo o subjekty, u ktorých celková suma obalov, pre ktorú si plnenie limitov zabezpečovali prostredníctvom oprávnených organizácií predstavuje viac ako 1/3 z celkového množstva obalov realizovaných prostredníctvom všetkých oprávnených organizácií v roku 2007, t.j. 1/3 daného trhu. Úrad zistil, že z tejto oslovenej vzorky existujúcich klientov, ktorú aj Rada úradu považuje za dostatočnú z hľadiska vypovedacej hodnoty, množstvo obalov tých klientov, ktorí používali ZB predstavovalo  60%.

252.	Úrad preukázal, že aj v prípade novozískaných klientov množstvo obalov používajúcich ZB bolo vysoké, a to u spoločnosti ENVI-PAK, a.s.  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] %  a u spoločnosti NATUR-PACK, a.s. [obchodné tajomstvo NATUR-PACK a.s. ] %. Čiže ako uvádza aj úrad aj tieto informácie poukazujú na to, že praktikou je dotknutých približne  [obchodné tajomstvo NATUR-PACK, a.s.] % trhu v prípade novozískaných klientov oprávnených organizácií.

253.	Úrad tiež skúmal, či mala posudzovaná praktika aj skutočný dopad na trh. Úrad v prvom rade poukázal na komplikovanú oblasť práva duševného vlastníctva v kontexte, ktorého je tento prípad posudzovaný. Konkrétnejšie túto situáciu rozobral najmä v bodoch 181-186 prvostupňového rozhodnutia. Dôležitým zistením je podľa Rady úradu skutočnosť, že zo spoločností, ktoré ZB používali a boli spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. oslovené, čo bolo  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] % spoločností (údaj je s výnimkou spoločností v riešení ku dňu predkladania údaju), takmer všetci pristúpili k uzavretiu zmluvy o spolupráci so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s., pričom išlo v prevažnej miere, ako zistil úrad, o „nových“ klientov, t.j. spoločnosti, ktoré predtým nevyužívali kolektívny ani individuálny systém. K uzatvoreniu Zmluvy o poskytnutí ZB pristúpil iba malý počet subjektov, a to  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.]%.

254.	Úrad tiež počas konania zistil, že v období po aplikovaní posudzovanej praktiky sa spoločnosti, ktoré sa rozhodli pre plnenie zákonných limitov prostredníctvom kolektívneho systému a súčasne používali ZB viac rozhodovali 
pre spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. Úrad svoje zistenia zhrnul v tabuľke č. 11 prvostupňového rozhodnutia, ktoré podľa Rady úradu podporujú závery o dopadoch posudzovanej praktiky na trh.

255.	Úrad porovnal vývoj trhových podielov troch najväčších oprávnených organizácií na trhu za roky 2005-2008. Z uvedeného porovnania vyplynulo, že spoločnosť NATUR-PACK, a.s., ktorá v roku 2006 a čiastočne aj v roku 2007 začala výrazne expandovať na trhu práve v období začatia uplatňovania politiky súvisiacej so ZB zo strany ENVI-PAK, a.s. bola obmedzená v jej prirodzenej expanzii. Pokiaľ ide o námietku účastníka konania, že túto skutočnosť mohli spôsobiť aj iné faktory toto sa v konaní nepreukázalo. Dvaja najbližší konkurenti spoločnosti ENVI-PAK, a.s. podali podnet na úrad práve v súvislosti s posudzovaným správaním účastníka konania, ktoré označili ako problematické. Z vykonaného dokazovania vyplynulo, že povinné osoby používajúce ZB boli vo svojom rozhodovaní pri výbere oprávnenej organizácie jednoznačne ovplyvnené správaním sa ENVI-PAK, a.s., čo je bližšie popísané v prvostupňovom rozhodnutí ako aj v ďalších častiach tohto odôvodnenia. ENVI-PAK, a.s. pritom bližšie v námietke pod bodom 239 nekonkretizoval aké zmeny na komoditnom trhu mali odôvodniť obmedzenie expanzie na trhu u jeho konkurentov, na ktoré v tejto súvislosti poukazuje. Vstup nových subjektov na trh  rovnako Rada úradu nepovažuje za možný dôvod obmedzenej expanzie konkurencie, najmä u spoločnosti NATUR-PACK, a.s., keďže spoločnosti ENVI-REA, a.s. a ETALUX, ktoré vstúpili na trh po roku 2006 nevyvinuli v posudzovanom  období vzhľadom na ich trhové podiely (viď bod 33 prvostupňového rozhodnutia) výraznejší konkurenčný tlak na trhu. Naviac spoločnosť ETALUX sa špecializuje na nakladanie s elektroodpadom.

256.	V bode 193 prvostupňového rozhodnutia úrad poukázal na Oznámenie Komisie – Usmernenie o prioritách Komisie v oblasti presadzovania práva 
pri uplatňovaní článku 82 Zmluvy o založení ES. Rada úradu sa stotožňuje s postupom úradu, keď tento pristúpil k vyhodnoteniu, či správanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. narušilo alebo mohlo narušiť súťaž na trhu s ohľadom na konkurentov, ktorí sú minimálne tak efektívni ako dominantná spoločnosť ENVI-PAK, a.s.. V prvom kroku úrad správne posudzoval efektívnosť konkurentov spoločnosti ENVI-PAK, a.s.. Úrad sa v tejto súvislosti vyjadril v bodoch 197-198 prvostupňového rozhodnutia dostatočne aj k námietke spoločnosti ENVI-PAK, a.s., že spoločnosť NATUR-PACK, a.s. zabezpečovala plnenie záväzných limitov vysoko nad úroveň stanovených záväzných limitov a preto jej museli vznikať enormné náklady, ktoré sa prejavili v neadekvátnej cene. Úrad preukázal, že spoločnosti NATUR-PACK, a.s. nemohli vznikať enormné náklady tak ako sa to snažil prezentovať účastník konania.

257.	Úrad pritom nikde v rozhodnutí neuvádzal, že na jednotkovú cenu komodity vplývajú podiely komodity na celkovom portfóliu ako to uvádza účastník konania. Úrad v rámci bodov 196-197 rozhodnutia hodnotil celkové náklady spojené s poskytovaním služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, pričom vychádzal z tých istých predpokladov ako účastník konania v rozklade, avšak zohľadnil aj koľko danej komodity je, nakoľko pri celkovej sume nákladov je to potrebné, pričom súčasne je potrebné poukázať na to, že je iné ak dochádza k nadlimitnému plneniu ak základ, pre ktorý sa limit plní, je 10kg alebo 10t.

258.	Úrad vykonal prepočty rôznych variant priemerných nákladov jednotlivých oprávnených organizácií a výsledkom týchto prepočtov je zistenie, že spoločnosti NATUR-PACK, a.s. a LRS, a.s. možno považovať za efektívnych konkurentov spoločnosti ENVI-PAK, a.s. (bod 198 prvostupňového rozhodnutia). Úrad podľa Rady úradu dostatočne popísal dopad praktiky na vývoj trhových podielov v prvostupňovom rozhodnutí v bodoch 190-200.

259.	Pokiaľ ide o námietku spoločnosti ENVI-PAK, a.s., že i napriek namietanej praktike došlo k nárastu trhového podielu NATUR-PACK, a.s. nad určitú úroveň je potrebné uviesť, že k nárastu trhového podielu, ako to vyplýva aj z tabuľky č. 12 v prvostupňovom rozhodnutí nedošlo počas trvania praktiky ale už pred jej začatím. Ani nárast trhového podielu však neznamená, že k praktike nedošlo. Rada úradu poukazuje na rozhodnutie Súdu prvej inštancie vo veci Compagnie Maritime Belge (spojené prípady T 24/93), kde súd uviedol, že skutočnosť, že sa podiel konkurenta zvýšil neznamená, že praktika zneužitia dominantného postavenia nemala efekt, a to vychádzajúc z toho, že ak by praktika nebola implementovaná podiel konkurenta sa mohol zvýšiť ešte viac.

260.	Námietka účastníka konania pod bodom 241 rovnako tak nevyvracia závery úradu. ENVI-PAK, a.s. vo svojom vyjadrení porovnáva trhové podiely oprávnených osôb na základe počtu povinných osôb, čo však nie je relevantný ukazovateľ. 
Pre výpočet podielu na trhu a porovnanie postavenia jednotlivých oprávnených organizácií je potrebné porovnať údaje o množstvách obalov, pre ktoré si plnenie limitov zabezpečovali povinné osoby u jednotlivých oprávnených organizácií (viď tabuľky č. 11 a 12 prvostupňového rozhodnutia). Počet povinných osôb spolupracujúcich s jednotlivými oprávnenými organizáciami nemá dostatočnú a presnú výpovednú hodnotu, keďže jedna oprávnená organizácia môže mať síce väčší počet klientov ale s menším kontrahovaným objemom ako iná, ktorá má síce klientov menej ale ide o veľké subjekty, ktoré uvádzajú veľké množstvá obalov na trh. Preto výpočet trhového podielu podľa počtu klientov je nesprávny, nakoľko neodzrkadľuje reálnu ekonomickú pozíciu, resp. silu podnikateľa na danom relevantnom trhu.

261.	V tomto konaní sa preskúmava praktika, dopady ktorej sa prejavili na trhu, ktorý je pomerne nový a vyvíja sa. Rada úradu nepopiera veľký potenciál klientov 
pre oprávnené organizácie, ktorý môže ďalej narastať aj do budúcna, avšak úrad ako aj Rada úradu posudzujú dopady praktiky v určitom časovom úseku za určitého ekonomicko-právneho kontextu, ktorý bol v tomto konaní zohľadnený. Skutočnosť, že spoločnosť  NATUR-PACK, a.s. mohla v posudzovanom období  získavať neregistrovaných klientov je pravdou, avšak zistenia úradu (viď tabuľka č. 11 prvostupňového rozhodnutia) týkajúce sa podielu počtu novozískaných klientov používajúcich ZB sú jednoznačné, keďže, ako uvádza aj úrad v bode 186 prvostupňového rozhodnutia, od začatia uplatňovania praktiky sa prehlbovali  rozdiely v počte nových klientov používajúcich ZB medzi ENVI-PAK, a.s. a NATUR-PACK, a.s., a to jednoznačne v prospech ENVI-PAK, a.s. Účastník konania poukazoval na potenciál neregistrovaných povinných osôb, ktorý v čase praktiky existoval, získavanie týchto povinných osôb, ktoré používali ZB bolo však v posudzovanom období obmedzené práve v dôsledku nastavenia politiky ENVI-PAK, a.s. pri poskytovaní ZB, čo potvrdili viaceré oslovené subjekty počas konania.

262.	 Z vykonaného dokazovania vyplynulo, že najvýznamnejším konkurentom spoločnosti ENVI-PAK, a.s. je spoločnosť NATUR-PACK, a.s.. Tretím hráčom na trhu s väčším odstupom bola spoločnosť LRS. Nemožno poprieť, že istý konkurenčný tlak pre NATUR-PACK, a.s. predstavovala aj spoločnosť LRS, a.s., avšak vychádzajúc z toho, že táto spoločnosť vstúpila na trh už v roku 2005, t.j.  o rok skôr ako spoločnosť NATUR-PACK, a.s., ktorá následne po jej vstupe na trh v roku 2006 zaznamenala významnú expanziu na trhu, nemožno predpokladať, resp. nič nenasvedčuje tomu, že by práve LRS, a.s. v danom období vyvinula výraznejší konkurenčný tlak na spoločnosť NATUR-PACK, a.s.. Zmena v expanzii NATUR-PACK, a.s., na trhu korešponduje práve obdobiu uplatňovania praktiky ENVI-PAK, a.s., ktorá sa súčasne prejavila aj na vývoji trhového podielu LRS, a.s.. Ostatní hráči na trhu vzhľadom na krátkosť ich pôsobenia na trhu a ich trhový podiel, či špecializáciu, ako už bolo vyššie uvedené, nedokázali vyvinúť výraznejší konkurenčný tlak na prvých 3 hráčov.

263.	Účastník konania poukazuje na možné porušenie zákona zo strany spoločnosti NATUR-PACK, a.s. a súčasne spoločnosť ENVI-PAK, a.s. poukázala 
na to, že práve ona mala sťaženú pozíciu na komoditnom trhu práve v dôsledku protisúťažného správania jej konkurenta. V tomto prípade je evidentné a preukázané, že nižšie ceny NATUR-PACK, a.s. za služby oprávnenej organizácie na trhu, kde cena je nosným faktorom, boli dôvodným faktorom jej rastu a nie argumenty, na ktoré poukazuje účastník konania na str. 7 vo svojom vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia. V tomto konaní nie je posudzované správanie spoločnosti NATUR-PACK, a.s. a rozhodujúcim je, že expanzia konkurenčnej spoločnosti bola obmedzená protisúťažným správaním ENVI-PAK, a.s.. Napriek tvrdenej sťaženej pozícií na trhu, na ktorú ENVI-PAK, a.s. poukazuje, dokázala táto spoločnosť  ovplyvniť svojou politikou súvisiacou  so ZB vývoj súťaže na trhu. Okrem iného všeobecne platí, že protisúťažné správanie jedného podnikateľa nemôže byť ospravedlňované protisúťažným správaním iného podnikateľa na trhu.

264.	ENVI-PAK, a.s. tiež na jednej strane poukazuje na rast NATUR-PACK, a.s., ktorý podľa neho v posudzovanom období významne rástol, čím odôvodňuje, že nedošlo k obmedzeniu súťaže na zadefinovanom relevantnom trhu, na druhej strane vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia na str. 8 uvádza, že NATUR-PACK, a.s. mal vyššie servisné ceny a je to dôvod prečo sa nemohla táto spoločnosť v rokoch 2007 a 2008 ekonomicky rozvíjať. Dokonca uvádza, že preukázal prečo bola spoločnosť NATUR-PACK, a.s. v tomto čase neefektívna. Aj z uvedeného je zrejmé, že si ENVI-PAK, a.s. v niektorých svojich tvrdeniach protirečí.

265.	ENVI-PAK, a.s. ďalej poukazuje na nárast počtu povinných osôb u konkurenčných spoločností aj v roku 2010. Úrad preskúmaval v rámci prvostupňového konania iba obdobie do vydania prvostupňového rozhodnutia, t.j. 
do 28. augusta 2009. Predložené informácie sú tvrdenia ENVI-PAK, a.s., ktoré z časového hľadiska idú nad rámec preskúmavacej pôsobnosti Rady úradu. Napriek uvedenému možno konštatovať, že tieto nevyvracajú závery o tom, že jeho správanie predstavuje zneužitie dominantného postavenia. Ako už uviedol prvostupňový orgán, úrad zasiahol voči spoločnosti ENVI-PAK, a.s. v počiatku aplikovania jej politiky 
pri poskytovaní ZB a preto sa škodlivé následky tejto praktiky nerozvinuli až do takej miery ako by tomu bolo v prípade ak by úrad neotvoril správne konanie. 

266.	Rada úradu má tiež za to, že úrad zohľadnil pri hodnotení dopadov praktiky 
na trh vplyv komoditného trhu kedy, ako uvádza účastník konania, získané kapacity na komoditnom trhu ovplyvňuje potenciál rastu na trhu služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov. Spoločnosť NATUR-PACK, a.s. mala zabezpečené plnenie limitov nad zákonom stanovenú úroveň, t.j. mala dostatočné získané kapacity na komoditnom trhu a teda mala potenciál a záujem na trhu rásť.

267.	Rada úradu súhlasí so zistením úradu, že vzhľadom na to, že k posudzovanej praktike začalo dochádzať v júni 2007, pričom už 19.11.2008 úrad otvoril vo veci konanie, ktorému ešte predchádzalo šetrenie na trhu a 28. augusta 2009 bolo vydané prvostupňové rozhodnutie, nebol dostatočný priestor, aby sa naplno mohli prejaviť dopady správania ENVI-PAK, a.s.. Súd usúdil, že keď podnikateľ v dominantnom postavení skutočne implementuje praktiku, ktorej cieľom je odstrániť konkurenciu fakt, že takýto výsledok nenastal, nie je dostatočný na to, aby sa mohlo konštatovať, že k zneužitiu dominantného postavenia nedošlo.

268.	Aj počas tohto pomerne krátkeho obdobia je však už možné vyhodnotiť, najmä keď sa porovná vývoj za roky 2007 a 2008, že negatívne dopady praktiky sa na trhu prejavili o čom svedčí aj to, že podanie na úrad s poukazom na správanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. dali dvaja jeho konkurenti NATUR-PACK, a.s. a LRS, a.s.. Nedošlo však k dopadom ako je vytlačenie konkurenta ako konštatoval aj úrad v bode 201 rozhodnutia. 

269.	 Úrad správne posúdil, že správaním spoločnosti ENVI-PAK, a.s. došlo k zneužívaniu dominantného postavenia, pričom v tejto súvislosti správne zohľadnil viaceré rozhodujúce faktory, a to postavenie  ENVI-PAK, a.s. ako jediného subjektu na trhu, ktorý môže poskytovať sublicencie na ZB na trhu, veľkosť trhu, ktorá bola praktikou dotknutá, spoplatňovanie ZB výlučne v prípade povinných osôb, ktoré si objednali služby u konkurencie, a to za všetky obaly a bez ohľadu, či bol na nich umiestnený ZB, a tiež skutočnosť, že cena je na dotknutom trhu rozhodujúci faktor pre výber oprávnenej organizácie.

Nezhodnotenie primeranosti poplatku za ZB účtovaného od 1.1.2009 vo výške [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg

Námietky ENVI-PAK, a.s.

270.	Úrad nijako nepreveril a nezhodnotil, či dnes stanovená výška poplatku 
na úrovni  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg je určená v súlade so súťažnými pravidlami. Skutočnosť, že úrad nezhodnotil úroveň poplatku za ochrannú známku ZB z hľadiska obmedzenia súťaže vyplýva najmä z bodu 175 rozhodnutia, v ktorom úrad konštatuje, že „...cenové rozdiely, ktoré sú vytvárané praktikou sa dajú považovať za dostatočné 
na to, aby spôsobili presuny klientov medzi jednotlivými oprávnenými organizáciami“, pričom toto vyjadrenie nadväzuje na zhodnotenie cien a cenového vývoja, ktorý je uvedený v tabuľke č. 9 odôvodnenia rozhodnutia. Napriek tomu, že do cenového vývoja zaradil úrad aj ceny spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. účtované od 1.1.2009 už nepristúpil k zhodnoteniu, či aj v tomto období mohlo dôjsť s ohľadom na účtovaný poplatok vo výške [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg k cenovým rozdielom vytváraným namietanou praktikou a následne k viazaniu povinných osôb.

271.	Fakt, že sa posudzovaním obmedzenia súťaže od 1.1.2009 úrad nezaoberal vyplýva aj z bodu 156 rozhodnutia a z tabuľky č. 6, v ktorej úrad poukazuje 
na rozdiely v cenách medzi spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. a spoločnosťou NATUR-PACK, a.s.. Aj keď z popisu k predmetnej tabuľke vôbec nie je zrejmé, z akého cenníka úrad vychádzal a toto je možné vytušiť len z tabuľky č. 9 (ide o cenníky platné od 1.4.2007), je jednoznačné, že takéto porovnanie a zhodnotenie neurobil úrad vo vzťahu k servisným cenám a poplatku za ochrannú známku ZB platným 
od 1.1.2009.

Závery Rady úradu

272.	Ako už Rada úradu uviedla, úrad neskúmal primeranosť účtovanej, resp. ENVI-PAK-om navrhovanej ceny za ZB ako takej. Výšku poplatku za ZB úrad skúmal v kontexte celkovej politiky spoločnosti ENVI-PAK, a.s. v súvislosti s udeľovaním práva na používanie ZB, pričom k uvedenej otázke sa úrad vyjadroval opakovane aj v rámci predkladania záväzkov zo strany spoločnosti ENVI-PAK, a.s. 

Nesprávne vyhodnotenie predkladaných záväzkov podľa § 8a zákona vo vzťahu k záväzku „primeranej ceny“.

Námietky ENVI-PAK, a.s.

273.	Posúdenie úradu vychádza z nesprávneho pochopenia prezentácie spôsobu nastavenia poplatku za ZB spoločnosťou ENVI-PAK, a.s.. Úrad mal posúdiť, či nastavenie jednotkovej ceny za ZB je spôsobilé ovplyvniť súťaž na trhu povinných osôb. Úrad nesprávne vychádzal z toho, že poplatok za ochrannú známku ZB sa odvíja od nákladov. Predložený prehľad nákladov mal slúžiť len ako názorný príklad, akým spôsobom by sa použili a prerozdelili tržby získané z poplatkov za ochrannú známku ZB pri nastavení poplatku za ZB na prezentovanej úrovni. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. nastavenie ceny za ZB pred rokom 2009 síce odvíjala od nákladov, avšak tvorba ceny vždy zohľadňovala reálnu situáciu na trhu.

274.	Výsledky verejnej diskusie ohľadne navrhnutých záväzkov sú spochybniteľné. Spôsob akým úrad prezentoval verejnú diskusiu mal alebo minimálne mohol mať 
za následok ovplyvnenie odpovedí povinných osôb a zároveň odpovede povinných osôb, ktoré získal nemohli dostatočne a bez akýchkoľvek pochybností odôvodniť záver úradu prezentovaný listom č. 1607/PMÚ SR/2009 zo dňa 21.4.2009, že navrhované záväzky nie sú dostatočné pre elimináciu identifikovaného súťažného problému.

Závery Rady úradu

275.	K posúdeniu výšky poplatku za ZB sa Rada úradu už v rámci tohto odôvodnenia vyjadrila. Rada úradu považuje spôsob verejnej diskusie k predloženým záväzkom za súladný so zákonom. To, že úrad priamo neuviedol, že ENVI-PAK, a.s. nesúhlasil s predbežnými zisteniami úradu nemohlo ovplyvniť vecné vyjadrenia tretích strán, naviac keď takýto postoj ENVI-PAK, a.s. sa dá aj predpokladať. Možno očakávať, že by bolo skôr zriedkavé, že obvinená spoločnosť by bez ďalšieho vyjadrila v rámci aplikácie inštitútu záväzkov súhlas so zisteniami úradu o tom, že porušila zákon.

276.	Úrad sa opakovane písomne ako aj ústne vyjadroval k navrhovaným záväzkom spoločnosti ENVI-PAK, a.s., vrátane navrhovanej ceny, čo dostatočne odôvodnil následne aj v prvostupňovom rozhodnutí. Záväzky predložené účastníkom konania ani podľa Rady úradu neriešili dostatočne identifikovaný súťažný problém. Dôvodom bolo, že systém platieb by mal byť stanovený nediskriminačne tak, aby nezvýhodňoval servisných klientov oproti ostatným záujemcom o ZB. Výška poplatku by mala odrážať rozsah používania ochrannej známky ZB jednotlivými podnikateľmi na obaloch nimi uvádzaných na trh SR a cena za sublicenciu na ZB by mala byť primeraná aj v porovnaní so službou oprávnenej organizácie. V tomto prípade cena za ZB predstavovala až 2/3 ceny za služby oprávnenej organizácie – teda hlavnej podnikateľskej činnosti účastníka konania. Záver úradu o neprijatí predložených  záväzkov korešponduje aj vyjadreniam oprávnených organizácií, ktorých sa správanie účastníka konania najviac dotýka v tom, že tieto predložené záväzky nepovažovali za také, ktoré by riešili identifikovaný súťažný problém.

277.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. listom zo dňa 7.6.2010, evid. pod č. 2187 predložila ďalšie doplnenie rozkladu, ktorým predložila informácie podľa nej podložené dôkaznými listinami o spôsobe implementovania navrhovaných záväzkov.

278.	Rada úradu po oboznámení sa s predloženými dôkazmi dospela k záveru, že tieto nevyvracajú závery, ku ktorým dospela. Ide o dôkazy, ktoré majú preukázať implementáciu predložených  záväzkov pre rok  2010. Jednak ide o dôkazy obdobné ako tie, ktoré boli predložené za rok 2009 a súčasne toto obdobie je už mimo preskúmavacej pôsobnosti Rady úradu v tomto konaní, keďže prvostupňový orgán sa týmto obdobím vo svojom rozhodnutí nezaoberal. 

Zhrnutie

279.	Rada úradu aj vzhľadom na teóriu škody a objektívne zdôvodnenie protisúťažného správania (výhody plynúce z protisúťažného správania) má za to, že úrad predložil dostatočné ekonomické a na situácii na trhu založené dôkazy o tom, že namietané konanie malo tvrdené následky tak ako sa toho dožaduje vo vyjadrení k výzve pred vydaním rozhodnutia účastník konania. 

280.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. má 100% podiel na trhu udeľovania súhlasu 
na používanie ochrannej známky ZB na území Slovenskej republiky z čoho vyplýva, že jej konkurenti, odberatelia, či spotrebitelia nie sú spôsobilí ovplyvniť jej správanie na tomto trhu, čo jej následne umožňuje prijímať nezávislé rozhodnutia na všetkých troch kategóriách týchto subjektov. Správanie sa týkalo celého územia Slovenskej republiky. Správanie malo za následok sťaženie expanzie konkurencie na dotknutom relevantnom trhu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, čo bolo preukázané predovšetkým na vývoji trhových podielov konkurencie, ktorá pred začatím implementovania praktiky výrazne expandovala, pričom  počas praktiky sa tento vývoj zastavil. To, že nedošlo priamo k vylúčeniu konkurencie z trhu neznamená, že k poškodeniu na trhu nedošlo. Veľký význam tu zohral práve rýchly zásah úradu prostredníctvom začatia správneho konania a vydania rozhodnutia. V konaní bolo preukázané, že správanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. viedlo k obmedzeniu súťaže na zadefinovanom relevantnom trhu, ktoré je spôsobilé vyústiť do poškodenia užívateľov – povinných osôb, ktorí v dôsledku takého správania nemôžu benefitovať z výsledkov konkurenčného boja, ktorým sú predovšetkým lepšie ceny, vyššia kvalita a väčší výber ponúkaných služieb.

281.	 Napriek tomu, že bremeno dôkazu o existencií okolností predstavujúcich porušenie čl. 102 Zmluvy a § 8 zákona nesie úrad, je na podnikateľovi v dominantnom postavení, aby počas konania predložil objektívne zdôvodnenie svojho správania a podporil ho argumentmi a dôkazmi. Následne je na úrade, aby zhodnotil, či argumenty a dôkazy predložené podnikateľom sú presvedčivé a či predložené tvrdenia teda sú akceptovateľné.

282.	 V záujme objektívneho zdôvodnenia svojho správania by musel ENVI-PAK, a.s. preukázať, že ako dôsledok jeho správania sú dosiahnuté výhody, resp. iný legitímny cieľ, pričom takýto legitímny cieľ súčasne nemôže byť dosiahnutý iným, rovnako efektívnym spôsobom, ktorý má menej obmedzujúci efekt na súťaž. Bolo by tiež nevyhnutné preukázať, že konanie, ktorého sa dopustil je proporčné v tom zmysle, že protisúťažné účinky konania, ktorého sa dopustil sú vyvážené sledovaným legitímnym cieľom.

283.	 Cenová súťaž predstavuje základný mechanizmus trhu, dominantný hráč nemôže však reagovať protiprávnym spôsobom na správanie svojich konkurentov. Uvedené vyplýva z toho, že podnikatelia v dominantnom postavení môžu byť zbavení práva správať sa určitým spôsobom, či práva prijímať rozhodnutia, ktoré by samé osebe neboli zneužitím, resp. ktoré by neboli napadnuteľné ak by boli prijímané podnikateľom, ktorý nemá dominantné postavenie, ak majú taký charakter, že nie sú cielené iba na ochranu záujmov podnikateľa ale tiež na posilnenie a zneužívanie jeho pozície.

284.	 Ako bolo preukázané v tomto konaní, posudzované správanie podnikateľa ENVI-PAK, a.s. nemá za cieľ výhody, ktoré by prevažovali protisúťažný efekt spočívajúci vo vytláčaní konkurencie. Správanie podnikateľa ENVI-PAK, a.s. nebolo nevyhnutné v rámci cenovej ani inej súťaže s konkurenciou a viedlo k poškodeniu súťaže na zadefinovanom relevantnom trhu. ENVI-PAK, a.s. nedokázal počas konania svoje správanie obhájiť. Všetky jeho zdôvodnenia smerovali k tomu, že odplata za ZB je použitá na zlepšenie systému kolektívneho zabezpečovania zberu, recyklácie, zhodnotenia odpadov z obalov ním vybudovaného, čo následne prispieva k ochrane životného prostredia. Budovanie jeho vlastného systému je však rovnako možné aj bez zneužívajúceho správania, ktoré je posudzované v tomto konaní. ENVI-PAK, a.s. nijako nepreukázal, že ním uplatňovaná politika poskytovania ZB je jediným možným riešením ako dosiahnuť daný cieľ a že súčasne neexistuje alternatívny spôsob, ktorý by neviedol k obmedzeniu súťaže na trhu.

Pokuta

Závery prvostupňového orgánu

285.	Prvostupňový orgán posudzoval správanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. podľa komunitárneho aj národného práva a uviedol, že zohľadňuje, že porušenie komunitárneho práva je závažnejším deliktom ako porušenie národného práva, keďže komunitárne právo má širší rozmer, obsahuje v sebe i prvok vplyvu na obchod medzi členskými štátmi. V tomto kontexte preto vyhodnocoval kritéria uvedené v zákone iba pre porušenie čl. 82 Zmluvy.

286.	Za základ pre výpočet pokuty vzal úrad obrat za rok 2008 dosiahnutý z predaja tovarov a služieb, ktorých sa obmedzenie súťaže priamo alebo nepriamo dotýka, t.j. zo sumy poplatkov, ktoré podľa údajov poskytnutých účastníkom konania tento získal za poskytovanie sublicencií na ochrannú známku ZB ako aj tržby 
za služby zabezpečenia, zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov (teda tržby dosiahnuté na trhu, na ktorom sa prejavili dopady praktiky). 

287.	Úrad pri posúdení závažnosti posudzovaného správania zohľadnil viacero skutočností, ktoré popísal v bode 246 prvostupňového rozhodnutia. 
Pri vyhodnocovaní dĺžky konania dospel úrad k záveru, že konanie začalo ku dňu datovania najskoršej výzvy o nelegálnosti používania ZB zo dňa 15.6.2007 a v čase vydania prvostupňového rozhodnutia stále trvalo. Praktika teda trvala podľa posúdenia úradu dva roky a dva mesiace. Ako priťažujúcu okolnosť úrad zohľadnil to, že podľa jeho názoru účastník konania uskutočňoval kroky za účelom utajenia vlastného konania a vedome sťažoval šetrenie úradu.

288.	Súčasne úrad zohľadnil špecifickosť prípadu kedy sa dá predpokladať, že ENVI-PAK, a.s. nemusel vedieť, že jeho správanie predstavuje porušenie zákona. Konečnú výšku pokuty stanovil sumou 18 394 eur (554 158 Sk).

Námietky ENVI-PAK, a.s.

289.	 Úrad nesprávne stanovil dĺžku namietaného porušenia, a to minimálne v rozsahu namietaného konania, ktoré malo spočívať v poskytovaní poplatku 
za ochrannú známku ZB servisným klientom zadarmo a v účtovaní neprimeraného poplatku. Úrad nesprávne vyhodnotil začiatok namietaného protisúťažného konania. Úrad svoj záver nepodložil žiadnymi dôkazmi o existencii platného cenníka, v ktorom by bola uvedená cena  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg už pred obdobím  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] (pozn. deň, ku ktorému bola uzatvorená samostatná licenčná zmluva)] a pri svojom závere o začiatku porušovania tak úrad vychádza iba z domnienky, predpokladu, čo je s ohľadom na povinnosť riadne zistiť skutkový stav a za týmto účelom si zadovážiť potrebné dôkazy v rozpore s procesnými pravidlami a zásadami. ENVI-PAK, a.s. naďalej trvá na tom, že jediným skutočne preukázateľným a v tomto vzťahu relevantným dátumom, na základe ktorého je možné hovoriť o nastavení systému platieb za ochrannú známku ZB iba pre licenčných klientov na úrovni [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg je deň uzatvorenia prvej samostatnej licenčnej zmluvy, t.j. [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.].

290.	Účastník konania poukazuje na to, že listom zo dňa od 11.5.2009 predložil úradu informáciu, že od 1.1.2009 uplatňuje samostatné cenníky pre servisných klientov, ktorí nevyužívajú ochrannú známku ZB, pre servisných klientov, ktorí ochrannú známku ZB využívajú ako aj pre licenčných klientov, ktorí len využívajú ochrannú známku ZB avšak ktorí neodoberajú od spoločnosti ENVI-PAK, a.s. služby oprávnenej organizácie. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. má za to, že táto skutočnosť nebola zohľadnená pri stanovení dĺžky namietaného porušovania a že najneskôr 
od 1.1.2009 úrad nemôže tvrdiť, že servisným klientom, ktorí používajú ochrannú známku ZB je táto poskytovaná zadarmo. K predmetnému posúdeniu chýba v rozhodnutí akákoľvek argumentácia, zdôvodnenie, úvahy alebo aspoň odkaz 
na relevantné podklady a informácie, pričom toto nemôže byť nahradené ani vyjadrením uvedeným v bode 181 výzvy pred vydaním rozhodnutia.

291.	  Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predložila na žiadosť úradu zoznam spoločností, ktoré vzhľadom na nepoužívanie ochrannej známky ZB uzatvorili od 1.1.2009 
so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. zmluvu o spolupráci s cenníkom neobsahujúcim poplatok za ochrannú známku ZB. Úrad vo výzve pred vydaním rozhodnutia namietal nesystémovosť tohto kroku, a to s odôvodnením nízkeho počtu týchto zmlúv. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. namieta proti takémuto zjednodušenému tvrdeniu. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. uskutočnila tento krok na základe ústretového prístupu voči námietkam úradu. Nízky počet týchto zmlúv však v žiadnom prípade nemôže  byť chápaný ako nesystémový krok, počet týchto zmlúv sa odvíja 
od záujmu/nezáujmu týchto spoločností o tento druh zmluvy. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. vyhovela všetkým spoločnostiam, ktoré v tomto ohľade prejavili záujem o cenník bez poplatku za ochrannú známku ZB. Okrem toho každý cenník vydaný od 1.1.2009 obsahuje informáciu o jednotkovej cene ochrannej známky ZB. Minimálne na základe tejto informácie sa povinná osoba môže rozhodnúť, či túto cenu chce alebo nechce platiť vzhľadom k používaniu,  resp. nepoužívaniu ochrannej známky ZB . 

292.	 Kroky, ktoré spoločnosť vykonala reálne, smerovali k zmene existujúcich zmluvných vzťahov. ENVI-PAK, a.s. predložil Rade úradu „Oznámenie o sadzbách“ a „sprievodný list“, ktoré sa celoplošne zasielali zmluvným partnerom koncom roka 2008. V Sprievodnom liste je jednoznačne dokumentované oddelenie licenčného poplatku od cien za servis, pričom Oznámenie o sadzbách obsahuje aj informáciu o výške poplatku za ochrannú známku ZB. Rovnako spoločnosť ENVI-PAK, a.s. zasiela od  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - dátum] povinným osobám „Oznámenie o sadzbách“ a „Sprievodný list“ na rok 2010 spolu s dodatkami zmlúv. Proces zatiaľ nie je ukončený.

293.	Rovnako spoločnosť ENVI-PAK, a.s. uzatvorila s  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] spoločnosťami, ktoré nevyužívali ochrannú známku ZB, dodatky k ich aktuálnym zmluvám, z ktorých vyplýva, že týmto spoločnostiam bude účtovaná len cena za servis – služby oprávnenej organizácie. Rovnako v priebehu roku 2009 ďalej spoločnosť uzatvorila aj  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.], t.j., zmluvy na základe ktorých dochádza len k využívaniu servisu (bola predložená typová zmluva a zoznam spoločností s ktorými boli zmluvy uzatvorené).

294.	Úrad nemôže tvrdiť, že zmeny boli len formálne – papierové ale reálne k týmto zmenám aj v priebehu roku 2009 následne dochádzalo. Úrad úplne opomenul fakt, že aplikované zmeny vyžadovali v mnohých prípadoch obojstranné rokovania medzi spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. a jej klientmi, následne od ktorých potom závisel proces a rýchlosť zmien. Zo strany spoločnosti ENVI-PAK, a.s. ako zmluvného partnera boli tak vykonané všetky kroky, ktoré viedli k zmenám vo vzťahu k oddeleniu spoplatňovania služieb oprávnenej organizácie a poplatku za ochrannú známku ZB.

295.	 Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. rovnako predložila úradu cenníky platné 
od 1.1.2009, z ktorých vyplýva, že od tohto obdobia uplatňuje na trhu cenu  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg za používanie ochrannej známky ZB. Úrad vykonal len nedostatočné a neadekvátne preverenie, či táto cena je primeranou a s ohľadom aj na túto skutočnosť potom úrad nemôže tvrdiť, že praktika uplatňovania ceny stanovenejbez ohľadu na výšku nákladov spojených so ZB naďalej trvá. Úrad nesprávne vyhodnotil koeficient súvisiaci s dĺžkou trvania namietaného protisúťažného konania. Tento koeficient by mal byť nie vyšší ako 1,5.

296.	 Úrad nesprávne a neprimerane uplatnil priťažujúcu okolnosť keď zvýšil sankciu o 15% za kroky smerujúce k utajeniu protisúťažného konania a vedomé sťažovanie konania obštrukciami. ENVI-PAK, a.s. poukazuje na to, že dňa 23.10.2008 poskytla spoločnosť úradu ako podklad pre neformálne stretnutie dokument „Kalkulácia ceny za používanie ochrannej známky Zelený bod“.  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zdôvodnenie k predloženej kalkulácií nákladov]. Definitívna výška nákladov je známa až po skončení príslušného kalendárneho roka a samotná výška nákladov závisí od vývoja finančnej situácie počas roka (výška tržieb, výška vyčerpaných nákladov). Na druhej strane údaje, ktoré používa úrad vo svojej argumentácii obsiahnuté v Správe audítora zobrazujú verné údaje z individuálnej účtovnej závierky za príslušné roky, t.j. k 31.12.2007, k 31.12.2008.

297.	 Údaje uvedené v individuálnej účtovnej závierke, to znamená vrátane poznámok ako neoddeliteľnej súčasti účtovnej závierky, sú z hľadiska účtovníctva definitívne a zohľadňujú v prvom rade účtovné hľadisko, významnosť a potrebnú mieru užitočnosti pre používateľa účtovnej závierky. To znamená, že údaje v poznámkach účtovnej závierky spoločnosti ENVI-PAK, a.s. reflektujú čisto účtovné členenie nákladov (členenie podľa účtovnej osnovy) a v žiadnom prípade tieto údaje nemožno stotožňovať s údajmi pre účel kontrolingu a teda účelového členenia nákladov na náklady súvisiace a nesúvisiace so ZB. Úrad nesprávne pristúpil k porovnaniu poskytnutých údajov, nakoľko údaje, ktoré porovnáva v bode 165 nie sú a nikdy nebudú môcť byť konzistentné, a to z titulu času ich vzniku a účelu použitia. Napríklad porovnávanie údajov za rok 2008 nie je zo strany úradu absolútne 
na mieste, nakoľko kalkulácia bola poskytnutá úradu ešte pred skončením roka 2008. Na druhej strane účtovná závierka za rok 2008 bola zostavená 13.3.2009, čo je minimálne štvormesačný časový rozdiel.

298.	 Skutočnosť, že úrad považuje predkladané údaje a záväzky 
za nedôveryhodné je len vyhodnotením predkladaných informácií zo strany úradu a neznamená, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. vedome predkladala také údaje a informácie, ktoré sťažovali postup úradu. Skutočnosť, že úrad považoval predložené informácie a údaje za nedôveryhodné bola v konečnom dôsledku zohľadnená v posúdení a vyhodnotení namietanej praktiky ako zneužitia dominantného postavenia. Účastník konania poukazuje na Vyjadrenie nezávislého audítora, z ktorého vyplýva najmä to, že je úplne bežnou praxou v obchodných spoločnostiach, že náklady, ktoré vstupujú do rozpočtu ako plánované sa nezhodujú so skutočne vynaloženými nákladmi, pričom tento rozdiel je závislý od interných a externých okolností a v neposlednej miere z predkladaného vyjadrenia vyplýva, že vzájomné porovnanie rozpočtovaných a účtovných nákladov nie je možné bez ich obsahovej a druhovej zhody a nemá tak žiadnu vypovedaciu hodnotu. Úrad si týmto tvrdením jednoznačne zjednodušil svoje zisťovanie a komplikovaný proces „rozpočtovania“ nákladov porovnal s údajmi z účtovných závierok, pričom tieto nemajú svojim členením a obsahom nič spoločné s týmito položkami uvedenými v kalkuláciách. Úrad spoločnosť neoslovil aby vysvetlila „rozdiely“, ktoré tento identifikoval a následne na základe ktorých zvýšil uloženú sankciu.

299.	 ENVI-PAK, a.s. zastáva názor, že úrad nepreukázal vedomé predkladanie informácií sťažujúcich šetrenie prípadu z jeho strany. Vyhodnotenie predkladaných údajov a informácií zo strany úradu ako nedôveryhodných ešte nie je dôkazom, že spoločnosť vedome zavádzala úrad pri ich predkladaní. Vedomé konanie by mohlo byť potenciálne preukázané tak, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. zámerne predkladala nepravdivé, neúplné a klamlivé informácie, čo spoločnosť odmieta, nakoľko všetky údaje a informácie vychádzajú z reálne existujúcich interných záznamov, podkladov, kalkulácií, resp. aj podkladov schválenými orgánmi spoločnosti.

300.	Rozdiely v údajoch predložených listami zo dňa 3.12.2007 a 13.7.2009 ENVI-PAK, a.s. zdôvodňuje tak, že v čase odpovede listom zo dňa 3.12.2007, keď ešte rok 2007 nielenže nebol ukončený, ale najmä   [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – štruktúra nastaveného výkazníctva]. Na základe tohto spoločnosť ENVI-PAK, a.s. nebola objektívne schopná uviesť úradu presné tržby 
za rok 2007, pričom na tento fakt dokonca upozornila aj samotný úrad v poznámke 
č. 2 k otázke č. 2. Účastník konania tiež poukazuje na tvrdenie v poznámke č. 1 k otázke 2.

301.	ENVI-PAK, a.s. podporil svoje tvrdenia aj tým, že predložil hlavnú knihu k 31.12.2007, kde vidieť všetky tržby za príslušný rok v účtovnom členení. Spoločnosť pre účely účtovníctva neevidovala v roku 2007 samostatne tržby za ZB. Na základe požiadavky úradu zo dňa 10.7.2009 na predloženie členených tržieb, spoločnosť vypočítala tieto tržby podľa kontrolingového členenia použitím pravidla „all or nothing rule“.

302.	Úrad neuviedol predmetné kritérium ako jedno z tých, ktoré bude brať 
do úvahy pri stanovení výšky sankcie vo výzve pred vydaním rozhodnutia a spoločnosť nikdy nedostala námietky zo strany úradu, v ktorých by tvrdil, že predkladané údaje sú klamlivé alebo nepravdivé z dôvodu rozporu zo správami audítora. Ak by úrad oznámil spoločnosti pochybnosti o výsledkoch vykonaného porovnania, spoločnosť ENVI-PAK, a.s. by bezodkladne podala v tejto veci vysvetlenie a dôkazy.

303.	 Ak úrad namieta, že obštrukcie boli spôsobené predkladaním nedôveryhodných, resp. dokonca nepravdivých údajov, mal voči spoločnosti ENVI-PAK, a.s. začať samostatné konanie podľa § 38 ods. 5 alebo 38 ods. 6 zákona.

304.	 ENVI-PAK, a.s. namieta zhodnotenie okolností určujúcich závažnosť konania. Úrad pristúpil k zníženiu sankcie o 99% z dôvodu, že spoločnosť nemusela vedieť o tom, že jej konanie zakladá porušenie súťažných pravidiel, čím charakter praktiky ako takej, ktorá mala za cieľ vytlačiť konkurenciu z trhu je v tejto súvislosti spochybnený. Konštatovanie úradu je možné spochybniť aj tým, že rokoval s ENVI-PAK, a.s. o návrhu záväzkov podľa § 8a zákona, pričom úrad by mal pristúpiť k rokovaniu záväzkov len v prípadoch, ktoré nie sú kvalifikované ako vážne porušenia zákona.

305.	 V súvislosti s rozsahom dopadu namietanej praktiky úrad podáva jednu informáciu v bode 178 rozhodnutia – informáciu o 60%, ktorý sa týka starých klientov avšak v bode 179 hovorí o utajenom percente trhu, ktoré bolo predmetnou praktikou dotknuté, pričom tento údaj sa má týkať novozískaných klientov oprávnených organizácií. Z odôvodnenia sankcie týkajúceho sa dopadu na trh však nevyplýva, či sa tento dopad týka trhu ako takého, alebo dopadu len vo vzťahu k novým klientom alebo vo vzťahu ku klientom starým. V tomto rozsahu je vyjadrenie úradu o závažnosti dopadu na trh nepreskúmateľné.

306.	Spoločnosť uviedla a predložila nasledovné informácie: cenníky platné 
od 1.1.2009, v ktorých sú samostatne uvedené ceny a) účtované pre klientov využívajúcich servisné služby a ochrannú známku ZB, b) účtované pre klientov, ktorým sú poskytované iba servisné služby, c) účtované licenčným klientom , t.j. tým, ktorým je poskytované len právo užívať ochrannú známku ZB.

307.	Spoločnosť ENVI-PAK už od 1.1.2009 pristúpila k samostatnému vyčísleniu poplatku za ochrannú známku ZB v rámci cenníka, a to z dôvodu transparentnosti a preukázateľnosti, že servisní klienti, ktorí používajú ochrannú známku ZB  a licenční klienti platia rovnaký poplatok za ZB a zároveň, aby bolo zrejmé, že servisní klienti, ktorí nepoužívajú ochrannú známku ZB za túto neplatia.

308.	Zároveň od 1.1.2009 bola zmenená výška poplatku za používanie ochrannej známky ZB a to tak, že klient - servisný rovnako ako licenčný za túto preukázateľne platí cenu  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg. V samotnom odôvodnení rozhodnutia však úplne absentuje vyhodnotenie a uvedenie, resp. špecifikácia dôkazov, či cena spoločnosti ENVI-PAK, a.s. nastavená od 1.1.2009 je nastavená v súlade s pravidlami ochrany hospodárskej súťaže, t.j. úplne absentuje posúdenie zhodnotenia tejto ceny vo vzťahu k relevantnému trhu a trhovej situácií a najmä vo vzťahu k tvrdeniu úradu, že nastavená cena za ochrannú známku ZB viaže povinné osoby využívať služby spoločnosti ENVI-PAK, a.s. ako oprávnenej organizácie.

Závery Rady úradu

309.	S porušením právnej povinnosti spája právo určitý právny následok. Sankcia je jedným z druhov štátneho donútenia predvídaného pre prípad porušenia právnou normou. Sankcia predstavuje vo svojej podstate nepriaznivý dôsledok, ktorý je zodpovednostný subjekt povinný znášať za porušenie právnej povinnosti.

310.	Pokuta ako sankcia predstavuje principiálny nástroj pre vynucovanie dodržiavania súťažného práva  a pre zabezpečenie nápravy. Jej cieľom je jednak zabezpečenie ukončenia protisúťažného správania, v tomto prípade zneužívania dominantného postavenia, a potrestanie porušovateľa (represívny účinok) ako aj zabránenie recidivizmu (preventívny účinok). Sankcia pritom neplní preventívny účinok iba voči samotnému adresátovi rozhodnutia, ale vzhľadom na charakter rozhodnutia ako verejnej listiny prispieva tiež k všeobecnému rozširovaniu súťažného povedomia a súťažnej kultúry aj vo vzťahu k ďalším podnikateľom a tým plní aj všeobecný preventívny účinok. Generálna prevencia zabezpečuje výchovné ovplyvňovanie tretích osôb prostredníctvom sankcie aby sami nejednali contra legem.

311.	Podľa § 38 ods. 10 zákona úrad pri ukladaní pokuty posudzuje závažnosť a dĺžku trvania porušovania ustanovení tohto zákona, porušovania ustanovení osobitného predpisu alebo porušovania podmienky, povinnosti alebo záväzku uloženého rozhodnutím úradu. Úrad pri posudzovaní závažnosti porušovania berie do úvahy jeho povahu, skutočný dopad na trh a tam, kde je to účelné, veľkosť relevantného trhu. Okrem týchto kritérií úrad pri ukladaní pokuty berie do úvahy aj iné skutočnosti, najmä opakované porušovanie tým istým podnikateľom, odmietnutie podnikateľa spolupracovať s úradom, postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, získanie majetkového prospechu v dôsledku porušovania alebo neplnenie dohody obmedzujúcej súťaž v praxi.

312.	Ustanovenie § 38 ods. 10 obsahuje demonštratívny výpočet kritérií, ktoré úrad pri ukladaní pokuty zohľadní, nie všetky je však možné zohľadniť v každom prípade, keďže niektoré z nich sa viažu výlučne na správny delikt dohody obmedzujúcej súťaž (postavenie podnikateľa ako vodcu alebo iniciátora porušovania, neplnenie dohody obmedzujúcej súťaž), resp. veľkosť relevantného trhu sa zohľadňuje iba tam, kde je to účelné.

313.	Úrad v prvostupňovom konaní a Rada úradu v druhostupňovom konaní disponujú určitou diskrečnou právomocou pri určení výšky pokuty, ktorú však musia uplatniť v intenciách, ktoré im stanovuje zákon v § 38 ods. 1 v spojení s § 38 ods. 10.

314.	Úrad posudzoval protisúťažné správanie podľa § 8 zákona ako aj podľa čl. 82 Zmluvy o založení ES (teraz čl. 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie) a konštatoval, že vyhodnocoval kritéria uvedené v zákone iba pre porušenie čl. 82 Zmluvy, pretože porušenie komunitárneho práva je závažnejším deliktom.

315.	Rada úradu konštatuje, že obe porušenia sú rovnako závažné a prvok vplyvu na obchod, na ktorý poukazuje úrad, je iba kritériom hodnoteným v súvislosti 
s aplikáciou európskeho súťažného práva, v tomto prípade čl. 82 Zmluvy (teraz čl. 102 Zmluvy) a nemá za následok väčšiu závažnosť samotného protisúťažného konania. Keďže v oboch prípadoch je závažnosť rovnaká bolo potrebné aplikovať rovnaké kritéria pre uloženie pokuty v oboch prípadoch. Úrad preto vecne nepochybil, keď vyhodnotil iba správanie podľa čl. 82 Zmluvy, keďže ide o rovnaký postup ako v prípade posúdenia porušenia podľa § 8 zákona a nie je preto nevyhnutné uskutočniť takéto posúdenie dvakrát. 

316.	Úrad správne ako východisko pre určenie pokuty vzal relevantný obrat podnikateľa, t.j. obrat dosiahnutý ENVI-PAK-om z predaja tovarov a služieb, ktorých sa narušenie alebo obmedzenie súťaže priamo alebo nepriamo dotýka, keďže takýto obrat má povahu presného ukazovateľa rozsahu protiprávneho konania na danom trhu. V prípade posudzovaného protisúťažného správania bola úradom správne vzatá na účely výpočtu pokuty suma poplatkov, ktoré boli získané za poskytovanie sublicencií na ochrannú známku ZB (ktorých sa porušenie priamo týkalo) a suma tržieb za služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov (kde sa obmedzenie súťaže prejavilo a  ide  teda o službu, ktorej sa praktika nepriamo dotýka). V bode 246 úrad uviedol, ktoré skutočnosti zohľadnil pri posudzovaní závažnosti posudzovaného konania. Úrad zohľadnil všetky relevantné skutočnosti a Rada úradu sa s jeho závermi  stotožňuje.

317.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. využila výhodu výlučného držiteľa a správcu ochrannej známky ZB, ku ktorému neexistuje na území SR žiadna alternatíva, s cieľom posilniť svoju pozíciu na relevantnom trhu zabezpečovania zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov, na ktorom začal vstupom ďalších oprávnených organizácií, najmä od roku 2006, intenzívny konkurenčný boj o zákazníka. Napriek tomu, že úrad začal konanie už v počiatočnej fáze uplatňovania protisúťažného konania bolo možné konštatovať preskupovanie povinných osôb, resp. voľbu oprávnenej organizácie pod vplyvom politiky ENVI-PAK, a.s. vo vzťahu 
k ZB. V spisovom materiáli sú dôkazy o tom, že povinná osoba ukončila, alebo plánovala ukončiť spoluprácu s oprávnenou organizáciou, s ktorou bola spokojná a prejsť k ENVI-PAK, a.s. iba z dôvodu, že bola užívateľom ZB a nebolo pre ňu efektívne a ekonomicky únosné platiť za služby zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie jednej oprávnenej osobe a zároveň vysoké poplatky za ZB spoločnosti ENVI-PAK, a.s.. 

318.	Rada úradu považuje, vzhľadom na skutočnosti, ktoré boli zohľadnené, 
za primeranú sumu pokuty za závažnosť stanovenú vo výške  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.]% z relevantného obratu.

319.	Pokiaľ ide o námietku spochybňujúcu závažnosť posudzovaného správania pretože úrad rokoval o záväzkoch, túto Rada úradu odmieta. Cieľom záväzkov je efektívne odstránenie súťažného problému na trhu pri zníženom administratívnom zaťažení v rámci správneho konania. Zákon nešpecifikuje v akom prípade je vhodné a možné tieto akceptovať a je preto na úrade aby túto skutočnosť v rámci svojej diskrečnej právomoci posúdil. Úrad posúdi prijatie záväzkov v každom prípade individuálne s tým, že ich nie je možné prijať iba v prípadoch, kde verejný záujem 
na konštatovaní porušenia a potrestaní porušovateľa je vyšší ako záujem ukončiť konanie rýchlejšie a pri nižšom administratívnom zaťažení. Záväzky nie sú vhodné najmä v prípade posudzovania kartelov alebo iných veľmi závažných porušení zákona. Nie je však možné konštatovať, že závažné porušenie súťažných pravidiel nemôže byť riešené formou rozhodnutia o záväzkoch ak je to vzhľadom na všetky okolnosti prípadu vhodné a efektívnejšie. 

320.	Účastník konania namieta začiatok posudzovanej praktiky tak, ako ju určil úrad a uvádza, že relevantným dátumom, na základe ktorého je možné hovoriť o nastavení systému platieb za ochrannú známku ZB iba pre licenčných klientov 
na úrovni  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg je deň uzatvorenia prvej samostatnej licenčnej zmluvy, t.j. [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – dátum.]

321.	Úrad však neposudzoval praktiku nastavenia systému platieb iba 
pre licenčných klientov na konkrétnej úrovni  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg ako už bolo viackrát v tomto odôvodnení uvedené. Konanie, ktoré je popísané vo výroku prvostupňového rozhodnutia a ktoré predstavovalo správanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. formou súboru aktivít smerujúcich k jednému cieľu, úrad považoval za zneužitie dominantného postavenia. Začiatkom tohto správania, na ktorý potom nadväzovali ďalšie kroky ENVI-PAK, a.s. bolo vytvorenie a zasielanie cenníka, ktorý riešil aj spoplatňovanie ZB.

322.	Skutočnosť, že klienti ENVI-PAK, a.s. ktorí platili za ZB poplatok, platili 
za všetky obaly bez ohľadu na to, či sa na nich ZB nachádzal alebo nie nebolo sporné. Túto skutočnosť nenamietal ani ENVI-PAK, a.s. a v rámci ním navrhnutých  záväzkov sa pokúsil tento problém riešiť, na druhej strane však zároveň poukazoval na problémy s tým spojené.

323.	Otázku rozdielneho prístupu k servisným a licenčným klientom, pokiaľ ide o spoplatňovanie ochrannej známky ZB, účastník konania namietal a tvrdil, že ZB neposkytoval bez poplatku. Dokazovanie vykonané v rámci prvostupňového konania tomu však nenasvedčuje a Rada úradu sa k tomu vyjadrila detailnejšie v časti praktika. Rovnako tak k námietke, že poplatok za ochrannú známku ZB nebol stanovený s ohľadom na náklady už Rada úradu posúdila v časti praktika.

324.	Rada úradu sa stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu v tom, že správanie ENVI-PAK, a.s. ako celok malo obmedzujúci efekt na súťaž 
na zadefinovanom relevantnom trhu a teda neboli posudzované jeho jednotlivé súčasti samostatne, keďže jednotlivé kroky a správanie ENVI-PAK, a.s. navzájom súviseli a boli uvedené ENVI-PAK-om do praxe v snahe dosiahnuť jeden a ten istý cieľ, a to posilniť svoje protiprávne postavenie na relevantnom trhu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov na úkor konkurencie.

325.	Úlohou úradu preto bolo určiť začiatok takto posudzovaného správania. Ako úrad uvádza aj v prvostupňovom rozhodnutí nemal k dispozícii dátum zverejnenia cenníkov pre poskytovanie Zeleného bodu a preto zisťoval z iných dôkazov, ktoré mal k dispozícii kedy ENVI-PAK, a.s., vzhľadom na kroky ktoré podnikal, tento už musel mať vypracovaný.

326.	Úrad poukazuje v tejto súvislosti na list spoločnosti ENVI-PAK, a.s. zo dňa 16.7.2007 (príloha 24, spis 6/1) adresovaný spoločnosti PODRAVKA INTERNATIONAL s.r.o., Jesenského 1486, Zvolen. V tomto liste ENVI-PAK, a.s. ponúka spoločnosti PODRAVKA, ktorá používa ZB na svojich obaloch tri možnosti riešenia situácie ako sa vyhnúť porušovaniu priemyselného práva ochrannej známky ZB, a to formou Zmluvy o spolupráci kedy sadzba za služby obsahuje aj právo 
na používanie ochrannej známky ZB. Druhá alternatíva je Zmluva o používaní ochrannej známky ZB, kedy ročná odplata za používanie ochrannej známky ZB je stanovená na základe pásma podľa celkovej hmotnosti obalových materiálov, v ktorých boli výrobky uvedené na slovenský trh v predchádzajúcom kalendárnom roku. Súčasne list obsahuje sadzobník pre obe alternatívy. Treťou alternatívou bolo ukončenie používania ochrannej známky ZB.

327.	Z uvedeného je zrejmé, že ENVI-PAK, a.s. musel mať v čase odoslania tohto listu už v rámci svojej podnikateľskej stratégie nastavený cenník ako pre servisných klientov tak pre licenčných klientov.

328.	Úrad však začiatok protisúťažného konania stanovil ku dňu, ku ktorému je datovaná najskoršia výzva o nelegálnosti používania ZB, ktorú mal úrad k dispozícii ako súčasť spisového materiálu. Je ňou list – Upozornenie na možné porušovanie priemyselných práv majiteľa ochrannej známky, spoločnosti ENVI-PAK, a.s. adresovaný spoločnosti ARDO Slovensko s.r.o. zo dňa 15. júna 2007 (príloha č. 1 k listu spoločnosti NATUR-PACK, a.s., ev. č. 2493, spis 1/1), ktorou ENVI-PAK, a.s. navrhuje tri uvedené alternatívy riešenia v súvislosti so ZB. Rada úradu považuje záver úradu o začiatku protisúťažného správania za správny. Pri predkladaní takéhoto návrhu na riešenie už ENVI-PAK, a.s. musel mať pripravenú svoju stratégiu, vrátane cenovej politiky, o čom svedčí aj skutočnosť, že v liste pre spoločnosť PODRAVKA uviedol aj konkrétne sadzby.

329.	Postup ENVI-PAK, a.s. bol však takým, že najskôr zasielal písomne výzvy upozorňujúce na porušovanie priemyselných práv. Uvedené vyplýva aj z listu 
pre spoločnosť PODRAVKA, kde uvádza, že „Návrhu riešení smerujúcom k pokračovaniu spolupráce“ predchádzalo upozornenie zo dňa 7.6.2007 na riziko porušovania priemyselných práv majiteľa ochrannej známky. Čiže ENVI-PAK, a.s. najskôr užívateľov upozornil na možné riziká a v následnom kroku konkretizoval  možnosti riešenia. Je však nepochybné, že najneskôr v čase predkladania alternatív na riešenie už ENVI-PAK, a.s. musel mať prijatú svoju cenovú politiku v súvislosti 
so Zeleným bodom.

330.	Tvrdenie účastníka konania, že úrad svoj záver nepodložil žiadnymi dôkazmi o existencii platného cenníka, v ktorom by bola uvedená cena  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/kg už pred obdobím  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - dátum] (pozn. deň, ku ktorému bola uzatvorená samostatná licenčná zmluva) a pri svojom závere o začiatku porušovania, tak úrad vychádza iba z domnienky či predpokladu, Rada úradu neakceptuje.

331.	Pre tento prípad nie je podstatný konkrétny dôkaz o existencii cenníka obsahujúceho danú konkrétnu sadzbu. Úrad určil začiatok protisúťažného správania  ku dňu, ku ktorému sa viaže konkrétne preukázateľné konanie ENVI-PAK, a.s. kedy tento začal s uplatňovaním správania popísaného vo výroku prvostupňového rozhodnutia. Rada úradu súhlasí s prvostupňovým orgánom, že týmto je začatie zasielania výziev na riešenie otázky ZB, kedy už ENVI-PAK, a.s. musel mať nastavenú stratégiu postupu ako aj cenovú politiku s tým súvisiacu. Keďže úrad mal ako najskorší dôkaz o začatí uplatňovania posudzovaného správania k dispozícii list ENVI-PAK, a.s. pre spoločnosť ARDO, mohol úrad dátum, ku ktorému je tento datovaný, považovať za deň kedy najneskôr už protisúťažné správanie bolo implementované v praxi. V tejto súvislosti je tiež potrebné zdôrazniť, že otázka rozdielu niekoľkých dní pri určovaní začiatku protisúťažného konania nemení nič 
na posúdení dĺžky konania, resp. koeficiente, ktorý sa použije na prenásobenie sumy pokuty určenej podľa závažnosti konania.

332.	Pokiaľ ide o ukončenie protisúťažného správania, prvostupňový orgán ho 
vo výroku nevymedzil. V odôvodnení rozhodnutia v bode 250 však uvádza, že mu nebol predložený dôkaz o ukončení praktiky, takže úrad má za to, že praktika stále trvá. Účastník konania voči tomuto záveru vzniesol námietky.

333.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. namieta, že najneskôr od 1.1.2009 úrad nemôže tvrdiť, že servisným klientom, ktorí používajú ochrannú známku ZB je táto poskytovaná bez poplatku. Poukazuje na to, že predložila na žiadosť úradu zoznam spoločností, ktoré vzhľadom na nepoužívanie ochrannej známky ZB uzatvorili 
od 1.1.2009 so spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. zmluvu o spolupráci s cenníkom neobsahujúcim poplatok za ochrannú známku ZB.  

334.	Tiež uvádza, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. vyhovela všetkým spoločnostiam, ktoré v tomto ohľade prejavili záujem o cenník bez poplatku za ochrannú známku ZB. Okrem toho každý cenník vydaný od 1.1.2009 obsahuje informáciu o jednotkovej cene ochrannej známky ZB. Minimálne na základe tejto informácie sa povinná osoba môže rozhodnúť, či túto cenu chce alebo nechce platiť vzhľadom k používaniu, resp. nepoužívaniu ochrannej známky ZB.

335.	Na žiadosť úradu spoločnosť ENVI-PAK, a.s. listom zo dňa 14.5.2008, (spis 123/4) predložila zoznam klientov, ktorým spoločnosť začala poskytovať služby v období od júna 2007. Takýchto subjektov bolo  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet]. Súčasne predložila zoznam povinných osôb s povolením používať symbol ZB na obaloch svojich výrobkov (licenční klienti). Takýchto subjektov bolo  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] (niektoré patriace do tej istej ekonomickej skupiny). 

336.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. predložila Rade úradu „Oznámenie o sadzbách“ a „Sprievodný list“, ktoré podľa jej vyjadrenia celoplošne zasielala zmluvným partnerom  koncom roka [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.]. Predložila tiež „Oznámenie o sadzbách“ a „Sprievodný list“ na rok 2010 s dodatkami zmlúv, ktoré zasielala od  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - dátum]. 

337.	Pokiaľ ide o „Oznámenie o sadzbách“ pre rok 2009  a  „Sprievodný list “, tieto obsahujú všeobecnú sumarizáciu služieb, ktoré ENVI-PAK, a.s. ponúka a sadzby 
za obaly, ktoré tvoria základ pre povinnosť zberu, zhodnotenia a/alebo recyklácie odpadov z obalov v príslušnom štvrťroku pre jednotlivé komodity. Oznámenie o sadzbách tiež obsahuje informáciu, že v sadzbách je zahrnutý poplatok 
za poskytnutie práva na používanie ochrannej známky ZB vo výške [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Sk/t. 

338.	V prvom rade nie je zrejmé komu všetkému boli takéto listy zaslané, keďže ENVI-PAK, a.s. predložil len jeden vzorový list. Bez ohľadu na to však tieto listy nemožno považovať za odstránenie protiprávneho stavu. Nijako totiž neriešia problémy na trhu definované úradom v prvostupňovom rozhodnutí a to, že účastník konania mal rozdielnu cenovú politiku pre servisných a pre licenčných klientov v súvislosti so spoplatňovaním ZB a mal teda nastavené zmluvné vzťahy pre tieto dve skupiny odlišne, čo informatívny list nijak nerieši. Rovnako tak tieto listy nijako neriešia situáciu, že klienti ENVI-PAK, a.s. platili poplatok za ZB aj za obaly, ktoré ZB neobsahujú, keďže sadzba je udávaná pre obaly, ktoré tvoria základ pre povinnosť plnenia zákonných minimálnych limitov. Pokiaľ ide o sumu za ZB pre rok 2009 k tejto sa úrad opakovane počas konania vyjadroval. 

339.	Pokiaľ ide o obdobné listy pre rok 2010, ENVI-PAK, a.s. v nich pre ich adresátov spresnil, že  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – podmienky uplatňovania licenčných práv].

340.	Súčasne ENVI-PAK, a.s. informuje, že poplatok za používanie ochrannej známky ZB na obaloch výrobkov znížil pre rok 2010 na úroveň  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] Euro/kg odpadu z obalov.

341.	Z uvedeného opätovne nie je jasné odstránenie odlišného prístupu 
pri platbách ZB pre servisných a licenčných klientov. Neodstraňuje sa tiež problém platby za ZB za všetky obaly. ENVI-PAK, a.s. iba poskytuje možnosť platieb za celý objem tovarov alebo jeho časť, nijako však nešpecifikuje, či ide iba o obaly so ZB alebo nie.

342.	Pokiaľ ide o zníženie poplatku za ZB, Rada úradu opätovne poukazuje na to, že ani úrad a ani Rada úradu neposudzuje poplatok samostatne z pohľadu toho, či je cena za ZB primeraná. Výška poplatku je v tomto konaní posudzovaná ako parciálna súčasť správania spoločnosti ENVI-PAK, a.s., ktorého cieľom bolo posilniť svoje postavenie na trhu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov. Samostatné hodnotenie výšky poplatku preto nie je v kontexte tohto prípadu relevantné. Je tiež potrebné podotknúť, že úrad posudzoval správanie ENVI-PAK, a.s. do vydania prvostupňového rozhodnutia, t.j. ku dňu 28. augusta 2009 a Oznámenie o sadzbách pre rok 2010 a s tým súvisiaci sprievodný list je už datovaný po vydaní prvostupňového rozhodnutia.

343.	Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. poukazuje na to, že uzatvorila s  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] spoločnosťami, ktoré nevyužívali ochrannú známku ZB, dodatky k ich aktuálnym zmluvám, z ktorých vyplýva, že týmto spoločnostiam bude účtovaná len cena za servis – služby oprávnenej organizácie (Dodatok č. 3 k Zmluve o spolupráci). Rovnako v priebehu roku  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] ďalej spoločnosť uzatvorila aj  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.], t.j., zmluvy na základe ktorých dochádza len k využívaniu servisu (bola predložená typová zmluva a zoznam spoločností s ktorými boli zmluvy uzatvorené).

344.	Pokiaľ ide o Dodatok č. 3 z tohto nie je zrejmé, ako ním mal byť odstránený protiprávny stav. Bol zaslaný [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] spoločnostiam. Jeho predmetom je nasledovná zmena:  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – citácia zmluvy].

345.	Tento dodatok sa naviac uzatvoril na  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - obdobie] a podľa čl. II Záverečné ustanovenia sa [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.]. Takýto dodatok bol zaslaný napríklad spoločnostiam  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – zmluvní partneri], ktoré podľa listu ENVI-PAK, a.s. zo dňa 14.5.2008, spis 123/4, časť otázka č. 2, ZB vôbec nepoužívajú. 

346.	V uvedenom prípade ide o odstránenie úpravy užívania ZB zo zmluvy u spoločností, ktoré nepoužívajú ZB a preto je zakotvenie poskytovania práva užívať ho v zmluve nadbytočné.

347.	Nejde teda o odstránenie identifikovaného súťažného problému. I keď, ako už konštatoval úrad v prvostupňovom rozhodnutí, nie je možné požadovať platbu 
za neexistujúcu službu, resp. za možnosť ju používať, takouto zmenou zmlúv sa nerieši identifikovaný  súťažný problém. Naviac povinné osoby, ktoré nepoužívajú ZB by boli najmenej rizikovou skupinou z pohľadu dopadu správania ENVI-PAK, a.s.. ENVI-PAK, a.s. by tieto povinné osoby totiž nemohol ani oslovovať v rámci riešenia, podľa jeho názoru nelegálneho používania ZB, s navrhovanými alternatívami o používaní ZB. Táto skupina povinných osôb sa preto v podstate mohla rozhodovať vo výbere oprávnenej organizácie bez ohľadu na politiku ENVI-PAK, a.s. týkajúcu sa ZB. 

348.	Pokiaľ ide o predloženú rámcovú  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – označenie zmluvy], tá má podľa účastníka konania dokumentovať znenie zmluvy, na základe ktorej dochádza iba k poskytovaniu servisu. Táto bola v  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - obdobie] zaslaná  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] spoločnostiam. Opätovne sa však vzťahuje iba na subjekty nevyužívajúce ZB a nijako tak nerieši vzniknutú situáciu kedy spoločnosť ENVI-PAK, a.s. uplatnila odlišnú cenovú politiku voči spoločnostiam používajúcim ZB podľa toho, či patrili do kategórie servisných alebo licenčných klientov. Zmluva bola zaslaná bola iba  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] spoločnostiam, ktoré ZB nevyužívajú. 

349.	 Súťažný problém identifikovaný vo výroku prvostupňového rozhodnutia teda predložené listinné dôkazy nijako neriešia. To je možné konštatovať aj na základe toho, že v časti B predloženej rámcovej zmluvy nazvanej [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. – názov časti zmluvy] v bode v čl. XI Odplata realizátora sa uvádza:  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. citácia zmluvy]. V Prílohe č. 2 k tejto rámcovej zmluve sa uvádza, že za poskytnutie práva na používanie medzinárodne registrovanej obrazovej ochrannej známky ZB na obaloch uvedených na trh na území SR bude k tam uvedeným sadzbám pripočítaný poplatok vo výške  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.].

350.	Znenie Rámcovej zmluvy dokazuje, že ENVI-PAK, a.s. naďalej účtoval poplatok za ZB pre všetky obaly uvedené na trh bez ohľadu na to, či sa na nich ZB nachádzal alebo nie a výška poplatku bola rovnaká akou sa úrad zaoberal v konaní.

351.	Rovnaké dôkazy - dokumenty akými sa Rada úradu zaoberala vyššie poskytol účastník konania aj v prílohách listu zo dňa 11.5.2009, na ktoré sa v rozklade a jeho doplnení odvoláva.

352.	Účastník konania predložil niekoľko dokumentov, ktoré mali podľa jeho názoru odstrániť protiprávny stav. Rada úradu však poukazujúc na to, čo uviedla už vyššie, nemá za to, že účastník konania naozaj odstránil protiprávny stav identifikovaný 
vo výroku prvostupňového rozhodnutia zohľadňujúc pri tom aj potrebu istého času 
na realizáciu. Úrad poukázal na nesystémovosť krokov pri odstraňovaní protiprávneho stavu s čím sa Rada úradu stotožňuje.

353.	Ani počas druhostupňového konania účastník konania nedoložil žiadne nové skutočnosti, ktoré by podporovali jeho tvrdenia o ukončení protiprávneho stavu. Rada úradu nemôže akceptovať ani tvrdenie účastníka konania, že úrad úplne, podľa jeho názoru, opomenul fakt, že aplikované zmeny vyžadovali v mnohých prípadoch obojstranné rokovania medzi spoločnosťou ENVI-PAK, a.s. a jej klientmi, následne od ktorých potom závisel proces a rýchlosť zmien. 

354.	ENVI-PAK, a.s. nemôže zodpovednosť za odstránenie protiprávneho stavu, ktorý sám vyvolal, prenášať na tretie strany. Celkovú politiku v súvislosti 
so spoplatňovaním ochrannej známky ZB musí ENVI-PAK, a.s. nastaviť tak, aby nespôsobovala obmedzenie hospodárskej súťaže. Zaslanie všeobecných listov o sadzbách spolu s praktikou nesúvisiacimi sprievodnými listami a pasívne čakanie na reakcie zmluvných partnerov nemožno hodnotiť ako reálne odstránenie protiprávneho stavu, naviac za také časové obdobie, ktoré mal účastník konania k dispozícii.

355.	Rada úradu tiež v tejto súvislosti poukazuje na to, že ENVI-PAK, a.s. listom 
zo dňa 23.2.2009, evid. pod č. 814 (spis 189/7) v rámci procesu navrhovania záväzkov predložil aj konkrétne lehoty na ich implementáciu, a to v prípade záväzku transparentnosti 30 dní, záväzku nediskriminácie 90 dní, a v prípade záväzku primeranej ceny dňom právoplatnosti rozhodnutia úradu o schválení záväzkov. Z uvedeného je zrejmé, že napr. v súvislosti s realizáciou záväzku o nediskriminácií ENVI-PAK, a.s. ponúkal trojmesačnú lehotu na odstránenie problému, s čím však nekorešpondujú jeho následné vyjadrenia, na základe ktorých zdôvodňuje prečo doposiaľ nebolo možné riešiť identifikovaný súťažný problém plošnejšie a s viac ako iba  [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s. - počet] spoločnosťami.

356.	Je na porušovateľovi zákona aby zvolil taký spôsob odstránenia protiprávneho stavu, ktorý sám vyvolal, ktorý efektívne obnoví hospodársku súťaž na trhu v čo najkratšom časovom období.

357.	K námietke ENVI-PAK, a.s. že dôkazné bremeno je na strane úradu a spoločnosť nebola povinná predkladať úradu informácie a podklady na preukázanie ukončenia protisúťažného konania Rada úradu uvádza, že úrad dôkazné bremeno uniesol a svoje závery aj podložil. Rada úradu sa s týmto záverom stotožňuje a konštatuje, že účastník konania tieto závery nevyvrátil ani v rámci druhostupňového konania.

358.	Rada úradu sa preto stotožňuje so záverom prvostupňového orgánu, že v čase vydania rozhodnutia protiprávny stav stále trval. Dobu, počas ktorej bolo protiprávne konanie posudzované, je však vo výroku potrebné presnejšie špecifikovať, čo je možné zabezpečiť zmenou výroku prvostupňového rozhodnutia uvedením presného obdobia posudzovania protisúťažného správania, t.j. 
od  15.6.2007 do 28.8.2009 (deň vydania prvostupňového rozhodnutia).

359.	Úrad pokutu určenú za závažnosť správne prenásobil koeficientom za dĺžku protiprávneho konania. Keďže v tomto prípade išlo o dobu 2 roky a 2 mesiace, koeficient je podľa Metodického pokynu na ukladanie pokút, ktorý je interným záväzným pokynom úradu, 2,5. Základná  suma  pokuty je určená vo výške 114 966,94 Eur (3 463 494 Sk).

360.	Úrad ako priťažujúcu okolnosť zohľadnil to, že ENVI-PAK, a.s. uskutočňoval kroky za účelom utajenia vlastného konania a svojimi obštrukciami v konaní vedome sťažoval šetrenie úradu, pričom detaily tohto správania úrad popísal v bode 159-170.

361.	Účastník konania ďalej namietal, že úrad nesprávne a neprimerane uplatnil priťažujúcu okolnosť, keď zvýšil sankciu o 15% za kroky smerujúce k utajeniu protisúťažného konania a vedomé sťažovanie konania obštrukciami. Poukázal tiež na to, že zvýšenie sankcie dosahovalo takmer výšku pokuty, ktorá by mohla byť uložená podľa § 38 ods. 5 zákona, kedy je ukladaná pokuta za skutočne vážne marenie šetrenia a konania úradu. Zároveň uviedol, že táto skutočnosť nebola obsahom výzvy pred vydaním rozhodnutia.

362.	Úrad vo výzve pred vydaním rozhodnutia zaslanej účastníkovi konania v zmysle § 33 zákona v bode 192 iba všeobecne konštatoval, že úrad môže základnú sumu pokuty zvýšiť alebo znížiť, ak identifikuje priťažujúce alebo poľahčujúce okolnosti. V tejto časti svojho odôvodnenia úrad bližšie priťažujúce okolnosti, resp. okolnosť, ktorú zohľadňuje nekonkretizoval. Skutočnosti, ktoré úrad v konečnom dôsledku v rozhodnutí vzal ako priťažujúcu okolnosť však podrobne rozpísal najmä v bodoch 166-176 výzvy pred vydaním rozhodnutia, kde dostatočne odôvodnil svoj názor, prečo vysvetlenia týkajúce sa kalkulácie nákladov spojených 
so ZB neakceptuje. V tejto časti úrad dostatočne zdôraznil aj to, že tieto považuje 
za nedôveryhodné a zavádzajúce. Všetky rozhodujúce skutočnosti, ktoré úrad v tejto súvislosti zohľadnil v prvostupňovom rozhodnutí boli uvedené už aj vo výzve 
pred vydaním rozhodnutia a účastník konania mal preto možnosť sa k ním vyjadriť a presvedčiť úrad o správnosti a dôveryhodnosti svojej argumentácie.

363.	 Všetky skutočnosti, na ktorých úrad svoje rozhodnutie založil boli účastníkovi konania známe v čase pred vydaním rozhodnutia. Úrad nie je povinný upovedomovať účastníka konania o percentuálnej sume zvýšenia pokuty 
za priťažujúcu okolnosť. Je to vecou úvahy správneho orgánu, ktorý ale musí rozhodnúť tak, aby výsledná suma pokuty bola v súlade so zákonom, t.j. primeraná a plnila svoj preventívny aj represívny účel.

364.	Účastník konania namietal, že ak by mu bol dal úrad možnosť vysvetliť skutočnosti týkajúce sa kalkulácie nákladov, bol by tak urobil. Účastník konania tak mal možnosť urobiť v predložení vyjadrenia k výzve pred vydaním rozhodnutia v prvostupňovom konaní. ENVI-PAK, a.s. sa k tejto otázke vyjadril v rámci svojho vyjadrenia k výzve, list. z 1.7.2009, evid.  pod č. 2504 (spis 271/8), a to najmä na str. 24 a nasl., nepredložil však žiadne presvedčivé, nové dôkazy, ktoré by viedli k inému záveru než k akému úrad už predbežne dospel vo výzve pred vydaním rozhodnutia. Rada úradu tiež konštatuje, že presvedčivé zdôvodnenie v tomto smere ENVI-PAK, a.s. nepredložil ani v rámci druhostupňového konania.

365.	Rada úradu považuje záver úradu v bode 171 prvostupňového rozhodnutia 
o tom, že väčšinu nákladov spojených so ZB ENVI-PAK, a.s. značne vedome nadhodnotil, resp. sú neodôvodnené, pričom cieľom bolo zavádzanie úradu 
pri zisťovaní skutkového stavu, za správny. 

366.	Je možné akceptovať názor účastníka konania, že úrad už pri samotnom vyhodnocovaní praktiky zohľadnil nedostatočné zdôvodnenie kalkulácie nákladov 
na ZB. Zvýšenie pokuty za to, že účastník konania si do nákladov započítava položky, ktoré  tam podľa úradu nemôžu byť zahrnuté nie je samo osebe postačujúce na zvýšenie pokuty. K zvýšeniu pokuty však došlo práve za manipuláciu a predkladanie zavádzajúcich údajov ohľadne nákladov a súvisiacich údajov (viď tiež bod 168 tohto odôvodnenia), keďže z vykonaných prepočtov úradu je zrejmé, že  ENVI-PAK, a.s. tieto reálne vo svojej praxi nezohľadňoval, čo je bližšie zdôvodnené najmä v prvostupňovom rozhodnutí v časti praktika ako aj v tomto rozhodnutí. Rada úradu preto súhlasí so zvýšením pokuty určenej na základe závažnosti a dĺžky trvania protisúťažného konania o 15% za to, že ENVI-PAK, a.s. predložil ako kalkuláciu nákladov na ZB zavádzajúce údaje, ktoré reálne ani nemohli vzniknúť.

367.	Je pri tom na zvážení úradu, či posúdi takúto okolnosť ako priťažujúcu v rámci celkového ukladania výšky pokuty alebo začne voči účastníkovi konania samostatné konanie. V praxi úradu je však otvorenie samostatného konania na mieste najmä vtedy, keď účastník konania svojimi obštrukciami bráni, alebo sťažuje činnosť úradu vo veci ďalej konať a úrad sa snaží ukladaním pokuty, a to aj opakovane, prinútiť podnikateľa predkladať informácie alebo inak spolupracovať s cieľom dosiahnuť ďalší postup úradu v konaní. Naopak, priťažujúca okolnosť sa použije vtedy, keď je potrebné naplniť represívny a preventívny účinok sankcie, t.j. ide o sledovanie odlišného cieľa.

368.	Rada úradu hodnotí ako správny postup úradu, keď tento pri určovaní výšky pokuty zohľadnil špecifickosť celého prípadu, najmä vo vzťahu k definícii relevantného trhu udeľovania súhlasu na používanie ochrannej známky ZB. Ako úrad poukázal v bode 255 prvostupňového rozhodnutia je potrebné zohľadniť, že neexistuje dostatočná rozhodovacia prax v tomto smere, na existenciu ktorej by bolo možné poukázať a preto Rada úradu považuje, rovnako ako úrad, za správne znížiť z tohto dôvodu výšku pokuty, a to o 99% zo základnej sumy určenej na základe závažnosti a dĺžky konania.

369.	Účastník konania namietal, že zníženie sankcie o 99% z dôvodu, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s.  nemusela vedieť o tom, že jej konanie zakladá porušenie súťažných pravidiel spochybňuje charakter praktiky ako takej, ktorá mala za cieľ vytlačiť konkurenciu z trhu. S týmto názorom nemožno súhlasiť. Zákon o ochrane hospodárskej súťaže zakladá objektívnu zodpovednosť a preto sa ako kritérium porušenia zákona nevyžaduje úmysel konať protiprávne. Rovnako tak v právnom systéme SR platí, že neznalosť zákona neospravedlňuje a nemôže byť preto dôvodom na zbavenie sa zodpovednosti. Je však vhodné zohľadniť situáciu ako je táto, keď pre istú oblasť neexistuje dostatočná rozhodovacia prax, ktorá by mohla byť vodítkom pre podnikateľov ako sa správať a nie je možné preto poukázať na to, že podnikateľ mal vedieť, že jeho správanie je zakázané. Samotný objektívny charakter praktiky sa tým však nijak nemení a jeho vyhodnotenie ako závažné nie je subjektívnou vedomosťou podnikateľa nijak ovplyvnené. Významné zníženie pokuty v tomto prípade bolo odôvodnené práve špecifickým zadefinovaním relevantného trhu, ktorý účastník konania nemusel nevyhnutne predpokladať. Jeho správanie nepochybne smerovalo k posilneniu svojej pozície na trhu na úkor ostatných účastníkov trhu, avšak nemusel nevyhnutne vedieť, že sa takéhoto správania dopúšťa ako dominantný hráč na trhu, čo má úplne iné následky ako v prípade, že by ním nebol. Faktom ale ostáva, že účinky, ktoré takéto správanie vyvoláva na trhu nie sú subjektívnou vedomosťou podnikateľa o tom nijak ovplyvnené a je preto potrebné kvalifikovať ho podľa jeho vplyvu na hospodársku súťaž ako závažné. Takýto postup je aj v súlade s praxou Európskej komisie, ktorá napriek konštatovaniu závažného porušenia v istých odôvodnených prípadoch pokutu neuloží. V zmysle § 38 ods. 1 zákona je však úrad povinný v prípade porušenia zákona pokutu uložiť vždy.

370.	Výsledná suma pokuty vo výške 18 394 eur (554 158 Sk) predstavuje pokutu na dolnej hranici zákonnej výšky pokuty pričom  s prihliadnutím na všetky okolnosti tohto prípadu považuje Rada úradu pokutu v tejto výške za primeranú a plniacu jej  výchovný aj represívny cieľ. Táto suma predstavuje [obchodné tajomstvo ENVI-PAK, a.s.] % z celkového obratu účastníka konania.
	
Procesné námietky

Nedostatočné vymedzenie predmetu správneho konania

Námietky ENVI-PAK, a.s.

371.	V rámci vymedzenia predmetu konania v oznámení o začatí správneho konania úplne absentoval popis namietaného porušenia. Úrad oznámením o začatí konania porušil čl. 46 ods. 1 Ústavy SR a konal v rozpore s princípom práva 
na spravodlivý proces.

Závery Rady úradu

372.	Rada úradu považuje oznámenie o začatí konania za dostatočné. V čase začatia konania nemožno od správneho orgánu vyžadovať detailný popis prípadu, ktorý môže byť zistený až na základe vykonaného dokazovania. Konkrétne odôvodnené závery účastník konania obdrží až vo výzve pred vydaním rozhodnutia,  kedy už má úrad dostatok informácií na to, aby mohol podať odôvodnené predbežné vyjadrenie k posudzovanej veci. Z oznámenia o začatí konania v tejto veci mohol ENVI-PAK, a.s. identifikovať dostatok informácií pre toto štádium konania a to, že ide o konanie vo veci možného zneužívania dominantného postavenia podľa národného aj európskeho práva v oblasti poskytovania licencií na ochrannú známku ZB. Súčasne úrad informoval, že konanie začína na základe prešetrovania na trhu zberu, zhodnotenia a recyklácie obalov z odpadov prostredníctvom oprávnených organizácií (tzv. kolektívny systém). Úrad v priebehu konania ako aj pred jeho začatím  s účastníkom konania intenzívne komunikoval a následne vo výzve pred vydaním rozhodnutia dostatočne obsiahlo odôvodnil svoje predbežné závery, ku ktorým v konaní dospel. 

Prejudikovanie záverov správneho konania vo verejnej diskusii zverejnenej dňa 26.3.2009

Námietky ENVI-PAK, a.s. 

373.	Skutočnosť, že úrad nebol explicitne povinný zverejniť vyjadrenie o tom, že spoločnosť ENVI-PAK, a.s. s predbežnými závermi úradu nesúhlasí, ho nezbavuje povinnosti vykonať všetky kroky tak, aby právo na spravodlivý proces nebolo porušené.

374.	ENVI-PAK, a.s. žiadal, aby úrad postupoval v súlade s praxou Európskej komisie a  aby mu pred publikovaním zverejnil dokument, ktorý bude predložený 
do verejnej diskusie. Tieto návrhy boli zamietnuté následkom čoho došlo k zverejneniu výzvy vo verejnej diskusii, v ktorej úrad prejudikoval závery správneho konania a dokonca úrad nesprávne zverejnil aj znenie návrhu záväzku nediskriminácie.

375.	Podľa spoločnosti ENVI-PAK, a.s. úrad prejudikoval závery správneho konania publikovaním verejnej diskusie, a to najmä zverejnením svojho názoru, že „ENVI-PAK, a.s. využíva svoje postavenie na trhu poskytovania licencií na „Zelený bod“ na to, že de facto núti, viaže povinné osoby používajúce „Zelený bod“ využívať aj svoje služby na trhu zabezpečenia zberu, zhodnotenia a recyklácie odpadov z obalov“. Predmetné znenie je navyše identické so znením a záverom vyjadreným v bode 150 rozhodnutia, z čoho je možné vyvodiť, že úrad fakticky zverejnil svoje rozhodnutie pred ukončením správneho konania. Úrad konal v rozpore s garantovaným ústavným princípom práva na spravodlivý proces podľa čl. 46 ods. 1 Ústavy SR, ktorý zaručuje dotknutému subjektu vydanie rozhodnutia na základe nestranného názoru, ktorý v prípade administratívneho konania vedeného úradom musí nevyhnutne vychádzať z riadne zisteného skutkového stavu, z nazhromaždených dôkazov, ktoré úrad hodnotí samostatne ako aj vo vzájomnej súvislosti pri zachovaní požiadavky nezávislosti a nestrannosti.

376.	ENVI-PAK, a.s. poukazuje na rozsudok Európskeho súdu pre ľudské práva 
vo veci Buscemi v. Taliansko, v ktorom súd konštatoval, že zverejnenie názorov, ktoré naznačujú nepriaznivý výsledok pre sťažovateľa nie je zlučiteľné s požiadavkou nestrannosti stanovenou v čl. 6 ods. 1 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. 

Závery Rady úradu 

377.	Úrad podľa Rady úradu neporušil práva účastníka konania v rámci verejného testovania  záväzkov. Zverejnenie názoru spoločnosti ENVI-PAK, a.s. je vecou úvahy úradu. Úrad tak mohol urobiť, ale to, že k zverejneniu nepristúpil, nemohlo ovplyvniť vyjadrenia tretích strán, keďže tieto sa vyjadrovali vecne k navrhnutým záväzkom.

378.	Úrad nepostupoval ani v rozpore s praxou Komisie. V prípade, že Komisia uskutočňuje verejné testovanie záväzkov v rámci publikácie záväzkov, uvedie sumár prípadu, ktorý musí obsahovať sumár faktov a tiež stručný popis súťažného problému identifikovaného Komisiou. Rovnako postupoval v tomto konaní aj úrad. Popis súťažného problému podávaný Komisiou pritom musí byť dostatočne jasný aby to umožnilo tretím stranám dať „užitočné“ komentáre. Na druhej strane tento popis by mal byť do maximálnej možnej miery faktický a nemal by obsahovať konečné posúdenie nezákonnosti posudzovaného správania. Uvedené znamená, že Komisia by nemala uviesť, že niečo je napr. zneužitím dominantného postavenia. Uvedené je logickým záverom toho, že v danom štádiu konania Komisia nemôže prejudikovať svoje závery. Úrad v súlade s praxou Komisie popísal stručne fakty prípadu a identifikoval stručne tiež súťažný problém, pričom ale nekonštatoval porušenie zákona. 

379.	Reakcia adresáta predbežného posúdenia nemusí byť ani podľa praxe Komisie súčasťou zverejnených záväzkov. Je to na zvážení Komisie. Ak sa rozhodne jeho názor zverejniť, je to spravidla jedna štandardná veta o nesúhlase s predbežným posúdením Komisie.

380.	Postup úradu pri verejnom testovaní záväzkov nie je možné stotožňovať s akýmkoľvek súdnym konaním keď sudca zverejní svoje názory pred konečným rozhodnutím vo veci. Taký bol aj prípad vo veci Buscemi v. Taliansko (zo 16.9.1999 č. 29569/95 bod 68), kedy sudca zverejnil svoj postoj k veci v médiách. Išlo pritom o vec úplne iného charakteru, kde takéto zverejnenie naozaj nebolo namieste, keďže sa týkalo komunikácie medzi prezidentom súdu pre mladistvých a žiadateľom o zverenie dieťaťa do výchovy.

381.	ENVI-PAK, a.s. namietal, že úrad mu nepredložil verziu záväzkov, ktorú bude zverejňovať ešte pred ich zverejnením a súčasne úrad v rámci verejného testovania nesprávne uviedol jeden so záväzkov. Spoločnosť ENVI-PAK, a.s. sama predložila verziu určenú na testovanie listom zo dňa 23.2.2009 - Zaslanie podkladu na účely verejnej konzultácie o záväzkoch (spis 189/7), ktorú úrad nemohol nijako meniť, keďže záväzky predkladá podnikateľ. Z daného pohľadu preto nebolo potrebné verziu predloženú účastníkom konania mu predkladať za účelom, aby sa s ňou oboznámil. Vypracovaniu finálnej verzie záväzkov pritom predchádzala obsiahla diskusia, a to písomná aj ústna medzi úradom a účastníkom konania. K nepresnosti, na ktorú poukazuje ENVI-PAK, a.s. naozaj došlo, pričom ide o pochybenie pri písaní. Podľa Rady úradu však zámena slova „vrátenie“ za slovo „vrátane“ v danom kontexte nemohla mať za následok nepochopenie zo strany tretích strán o čom svedčia aj ich vyjadrenia. Naviac záver o neprijatí záväzkov zo strany úradu týmto nemohol byť nijako ovplyvnený.

Nezákonnosť výzvy

Námietky ENVI-PAK, a.s.

382.	ENVI-PAK, a.s. namieta, že úrad neuviedol všetky okolnosti a podklady 
vo výzve, z ktorých vychádzal pri rozhodovaní, čím porušil jeho právo na obhajobu. A to skutočnosť, že kalkulácie, štruktúru nákladov a ich výšku považoval 
za nedôveryhodnú, keďže nekorešpondujú so správami audítora. Úrad pritom v  tejto súvislosti zvýšil základnú sumu pokuty o 15%. ENVI-PAK, a.s. nemal možnosť sa k tejto námietke vôbec vyjadriť.

383.	Po vydaní výzvy úrad vykonával ďalšie dokazovanie – oslovoval spoločnosti so žiadosťou o predkladanie údajov aj o množstvách obalov. Rokovania o záväzkoch prebiehali ďalšie dva mesiace. Úrad mal podľa účastníka konania  výzvu doplniť.

384.	Úrad mal tiež konkretizovať vo výzve začiatok namietaného porušovania. Úrad dátumom nekonkretizoval začatie porušovania – uviedol iba, že za začatie považuje zverejnenie cenníka. Účastník konania poukazuje, že tento dátum ani nemohol úrad vedieť, keďže sa na zverejnenie cenníka pýtal až v čase vydania výzvy. Úrad mal 
vo výzve uviesť namietaný rozpor medzi predkladanými nákladmi a správami audítora za rok 2007 a 2008. Mal tiež jednoznačne uviesť, na základe akých úvah a podkladov považuje namietané protisúťažné konanie spoločnosti ENVI-PAK, a.s. za trvajúce.

 Závery Rady úradu

385.	V deň odoslania výzvy pred vydaním rozhodnutia úradom bol úradu doručený účastníkom konania ďalší návrh záväzkov. Úrad uviedol, že na základe jeho posúdenia dospel k záveru, že nešlo o predloženie nových záväzkov a všetky závery, ktoré v tejto súvislosti už úrad vyjadril a zaslal účastníkovi konania sa vzťahovali aj na posledný doručený návrh záväzkov. Nebol preto dôvod doručovať novú výzvu. Rada úradu nepovažuje postup úradu za nesprávny, keďže ani podľa jej názoru účastník konania nepredložil vecné nový návrh záväzkov.

386.	Je pravdou, že úrad ešte oslovoval niektoré spoločnosti so žiadosťou o informácie aj po zaslaní výzvy pred vydaním rozhodnutia. Zaslanie výzvy neznamená, že úrad už nemôže vykonať žiadne dokazovanie. Účastník konania mohol kedykoľvek nahliadnuť do spisu čo aj opakovane počas celého konania využíval. Účelom výzvy je, aby úrad oboznámil účastníka konania o predbežných záveroch, ku ktorým dospel a uviedol, o čo svoje závery opiera. Keďže ďalšie vykonané dokazovanie nemalo nijaký vplyv na oznámené predbežné závery, nebol dôvod zasielať novú výzvu pred vydaním rozhodnutia. Účastník konania ani neuviedol ako konkrétne mali byť týmto postupom úradu porušené jeho procesné práva.

387.	Podľa Rady úradu by bol správnejší postup, keby úrad žiadal informáciu ohľadne zverejnenia cenníka ešte pred zaslaním výzvy pred vydaním rozhodnutia. Avšak Rada úradu zastáva názor, že toto pochybenie nie je takého charakteru, aby vyvolalo vážne porušenie procesných práv účastníka konania. Informácia vo výzve, že začiatok protiprávneho konania viaže úrad na zverejnenie cenníka, umožňovala účastníkovi konania, aby tento mohol obhajovať svoje práva a vyjadriť sa kedy podľa jeho názoru došlo k začatiu posudzovaného konania, resp. kedy bol daný cenník zverejnený. Úrad pritom určil začiatok protisúťažného konania na základe dokumentu založeného v spisovom materiáli, ktorý bol dôkazom o tom, že v čase zaslania predmetného listu už cenník musel existovať. Je pritom potrebné zdôrazniť, že list, ktorý úrad vzal ako dôkaz o tom, že v čase jeho zaslania už cenník bol zverejnený, je najneskorším dátumom kedy už cenník musel mať ENVI-PAK, a.s. k dispozícii t.j. mohol ho mať aj skôr. 

388.	Pokiaľ ide o skutočnosti týkajúce sa neakceptovania predložených nákladov, úrad sa síce nezaoberal touto skutočnosťou v časti pokuty, dôvody svojho tvrdenia však popísal dostatočne v časti praktika.

389.	Rada úradu považuje obsah výzvy pred vydaním rozhodnutia za dostatočný na účel, ktorý má výzva plniť. Účastník konania bol oboznámený so všetkými relevantnými skutočnosťami, na ktorých úrad následne založil svoje rozhodnutie.

Obmedzený prístup k spisu

Námietky ENVI-PAK, a.s. 

390.	Účastník konania namietal, že nemal k dispozícii vyjadrenia podnikateľov, na základe ktorých úrad formuloval svoje závery.

391.	Úrad pristupoval k prevereniu obchodného tajomstva v niektorých prípadoch až na základe žiadosti spoločnosti ENVI-PAK, a.s..

392.	ENVI-PAK, a.s. sa tiež dožadoval informácie, či úrad komunikoval s Komisiou podľa Nariadenia č. 1/2003, keďže bol aplikovaný  čl. 82 Zmluvy o založení ES.

Závery Rady úradu

393.	Informácie, na ktorých úrad založil svoje závery v prvostupňovom rozhodnutí mal ENVI-PAK, a.s. k dispozícii. To, že úrad preveroval obchodné tajomstvo v niektorých prípadoch až na podnet ENVI-PAK, a.s., nie je procesným pochybením. Úrad rešpektoval vôľu iných podnikateľov na ochrane nimi označených skutočností. Po tom, čo ENVI-PAK, a.s. považoval niektoré utajené skutočnosti za potrebné 
pre svoju obhajobu, úrad sa opätovne obracal na podnikateľov, ktorí poskytli dané informácie a časť z nich aj účastníkovi konania sprístupnil.

394.	Komunikácia úradu s Komisiou je informácia, ktorá nesúvisí s právami ENVI-PAK, a.s. v správnom konaní, keďže sú to povinnosti úradu voči Komisii vyplývajúce z Nariadenia Rady č. 1/2003. Účastník konania nie je oprávnený získať obsah takejto komunikácie, a to ani v prípade, ak ide o účastníka konania v konaní vedenom Komisiou.
   
Zmena rozhodnutia

395.	Rada úradu zmenila výrok č. 1 prvostupňového rozhodnutia z dôvodu, že formulácia jeho znenia by mohla vyvolávať nejednoznačný výklad, pričom cieľom tohto rozhodnutia nie je naznačovať spôsob ako by mal byť poplatok za ZB stanovený a spôsob odstránenia protiprávneho stavu je teda plne na účastníkovi konania. Rada úradu tiež spresnila obdobie, za ktoré bolo protiprávne konanie spoločnosti  ENVI-PAK, a.s. posudzované.

396.	Rada úradu nepovažuje za vhodné určovať lehotu na odstránenie protiprávneho stavu. Právoplatné rozhodnutie je súčasne aj vykonateľné a účastník konania by mal bezodkladne vykonať všetky nevyhnutné opatrenia na odstránenie protiprávneho stavu, pričom nie je vylúčené, že k tomu môže dôjsť aj v lehote kratšej ako úradom stanovených 60 dní.

Poučenie :

	Proti tomuto rozhodnutiu sa podľa § 61 ods. 2 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov nemožno odvolať. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať žalobu podľa § 247 Občianskeho súdneho poriadku na Krajský súd v Bratislave do dvoch mesiacov od jeho doručenia.  

                                                               Daniela Zemanovičová                                     
                                                                    podpredsedníčka
                                                     Rady Protimonopolného úradu SR

Rozhodnutie sa doručí :

1.	Protimonopolný úrad SR, odbor zneužívania dominantného postavenia,
2.	JUDr. Andrea Oršulová, ius aegis s.r.o., advokátska kancelária, so sídlom Ferienčíkova 7, 811 08 Bratislava.